УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №2-338/11 Головуючий у 1-й інст. Невмержицька О. А. 
Категорія 39 Доповідач Павицька Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого         Павицької Т. М.,
суддів                  Трояновської Г.С., Коломієць О.С.,
за участю секретаря                Дяченко Ю. Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 травня 2020 року, постановлену під головуванням судді Невмержицької О.А. в м. Коростені,
в с т а н о в и в :
У квітні 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Геліос» звернулося до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа. Заяву обґрунтовує тим, що рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 11.04.2011 позовні вимоги ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 5404695 грн 60 коп., по 850,00 грн судового збору та по 60,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. 06 травня 2011 року судом першої інстанції було видано виконавчий лист по даній цивільній справі про солідарне стягнення з відповідачів, в тому числі ОСОБА_2 заборгованості в сумі 5 404 695,60 грн, який було звернуто до примусового виконання до відділу державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції. 06 грудня 2019 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області замінено стягувача ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Геліос». Товариство зазначало, що звернувшись до відділу ДВС, після набуття прав стягувача у справі, з метою з`ясування  руху виконання рішення суду та заміни стягувача у виконавчому провадженні, встановили, що 16.03.2018 державним виконавцем було прийнято повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. Однак, виконавчий лист на адресу стягувача не надходив, що унеможливило скористатись правом на його повторне звернення  до виконання.
Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 травня 2020 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Геліос» задоволено. Видано дублікат виконавчого листа по справі №2-338/11, виданого 06.05.2011 Коростенським міськрайонним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_2 боргу за кредитним договором. Поновлено ТОВ "Фінансова Компанія "Геліос" строк для пред`явлення виконавчого листа №2-338/11 щодо ОСОБА_2 .
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ «"Фінансова Компанія "Геліос" у задоволенні заяви. Вказує, що заявник не доведено належними та допустимими доказами пред`явлення попереднім стягувачем виконавчого листа до виконання у 2018 році. Докази направлення повідомлення державного виконавця від 16.03.2018 про повернення виконавчого документа стягувачу також відсутні.
            Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.            
       Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає не в повній мірі.
Відповідно до положень ч.3 ст.433 ЦПК України  заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку..
Згідно п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у разі неявки в судове засідання однієї учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.
Апеляційним судом встановлено, що справа розглянута судом першої інстанції у відсутність боржника  ОСОБА_2 , який не був належним чином повідомлений про дату і час розгляду, що свідчить про порушення судом норм процесуального права.
Згідно положень ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є в тому числі порушення норм процесуального права.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обгрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
З огляду на приписи п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України апеляційний суд приходить до висновку про наявність передбачених законом обов`язкових підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, оскільки суд допустив порушення норм процесуального права, розглянувши справу у відсутність боржника ОСОБА_2 , який не повідомлений про дату, час і місце засідання суду.
Окрім того, апеляційний суд враховує, що належне повідомлення сторони про розгляд справи є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій принципу рівності сторін, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і про що неодноразово вказував у своїх рішенням Європейський суд з прав людини. Зокрема у справі «Лопушанський проти України» у зв`язку із розглядом справи у відсутність відповідача, який не був належно повідомлений, суд констатував, що не було дотримано принципу рівності сторін, гарантованого п.1 ст.6 Конвенції. 
Вирішуючи питання про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, апеляційний суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.  
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 11.04.2011 позовні вимоги ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 5404695 грн 60 коп., по 850,00 грн судового збору та по 60,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. 
06 травня 2011 року судом першої інстанції було видано виконавчий лист по даній цивільній справі про солідарне стягнення з відповідачів, в тому числі ОСОБА_2 заборгованості в сумі 5 404 695,60 грн, який було звернуто до примусового виконання до відділу державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції.
06 грудня 2019 року ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області замінено стягувача ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Геліос». 
Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).
Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у частині першій статті 18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
        Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. 
Частиною першою статті 431 ЦПК України визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Згідно до ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.
Відповідно до  ст.22 Закону України «Про виконавче провадження»( від 21 квітня 1999 року в редакцій станом на дату видачі виконавчого листа) встановлено річний строк пред`явлення до виконання виконавчих документів.
Згідно ч.1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції, яка набрала чинності з 15.10.2016)  виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконання документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Пунктом 5 розділу XIII Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції, яка набрала чинності з 15.10.2016)  виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції, яка набрала чинності з 15.10.2016 у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.
Згідно ч. 6 ст.12 вказаного Закону України «Про виконавче провадження»  стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, до виконання, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність або неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України).
Встановлено, що постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області Луцюк А.В. від 23 грудня 2016 року, виконавчий лист №2-388/11 виданий 06.05.2011 Коростенським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 5 404 695 грн 60 коп. заборгованості за кредитним договором був повернутий ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк».
З врахуванням наведених вимог закону та обставин справи, після повернення виконавчого листа державним виконавцем, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчувався 23 грудня 2019 року.
Однак повторно, 12 лютого 2018 року ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» надіслав ВДВС заяву про відкриття виконавчого провадження з оригіналом виконавчого листа № 2-388/11.
В апеляційній інстанції оглянуто журнал загальної вхідної кореспонденції №7-24-24 за 2018 рік з якого вбачається, що 12 березня 2018 року за вхідним №772 на адресу Коростенського міськрайонного ВДВС надійшов виконавчий документ про стягнення боргу за заявою ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» від 12.02.2018 №08/2066, при реєстрації якого Автоматизованою системою виконавчого провадження було сформовано унікальний номер виконавчого провадження, а саме №55959543. 16 березня 2018 року за заявою прийнято рішення за №7456.
Таким чином, ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», в межах строку, до 23.12.2019 здійснив всі необхідні дії для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Після набуття прав стягувача у даній справі, ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» у лютому 2020 року звернулося із заявою до Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про хід виконання виконавчого листа №2-388/11.
З наданої Коростенським міськрайонним відділом ДВС відповіді №18.24-26/25095 від 02.03.2020 вбачається, що 16 березня 2018 року державним виконавцем прийнято повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, на підставі п.8 ч.3 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» . В цей же день виконавчий лист №2-388/11 був повернутий стягувачу на адресу вул. Зоологічна, 5 м. Київ. Даний виконавчий лист не адресу відділу не повертався.
В матеріалах справи відсутні докази припинення зобов`язань боржника - ОСОБА_2 , перед ПАТ «Всеукраїнський  акціонерний банк»  у зв`язку зі сплатою заборгованості у розмірі 5 404695 грн 60 коп. тобто припинення зобов`язання його виконанням.
Враховуючи те, що рішення апеляційного суду Житомирської області від 11.04.2011 по цивільній справі №2-338/11 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, боржником ОСОБА_2 не виконано, заявник ТОВ« Фінансова Компанія » Геліос»  не є позивачем у даній цивільній справі, а є правонаступником, відтак не міг впливати на дії позивача, направлені на своєчасне пред`явлення виконавчого документу до виконання, стягувач дізнався про відсутність виконавчого листа на виконанні лише після укладення договору відступлення права вимоги від 15.10.2019, а тому апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Відповідно до п.17.4 Перехідних Положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. 
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.
Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
       Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суді від 06.02.2020 р. справа № 523/11304/18 (провадження № 61-11742св19), від 25.02.2020 р. справа № 2-2469/11, (провадження № 61-20637св19). 
З огляду на те, що видача дубліката втраченого виконавчого листа є необхідною для завершення судового провадження у цій справі, судове рішення боржником ОСОБА_2 не виконане, оригінал виконавчого листа втрачено, а строк для пред`явлення цього виконавчого листа до виконання поновлено, а тому апеляційний суд дійшов висновку про видачу дублікату виконавчого листа про стягнення грошових коштів з ОСОБА_2 у справі № 2-388/11.
У зв`язку з тим, що суд першої інстанції при вирішенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Геліос» порушив норми процесуального права, то у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України є підстави для скасування ухвали суду з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви. 
Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 травня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Заяву ТОВ «Фінансова Компанія «Геліос» задовольнити.
Поновити ТОВ «Фінансова Компанія «Геліос» пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа по цивільній справі №2-388/2011, виданого 06.05.2011 Коростенським міськрайонним судом Житомирської області щодо ОСОБА_2 .
Видати дублікат виконавчого листа №2-388/11, виданого 06.05.2011 Коростенським міськрайонним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_2 боргу за кредитним договором.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути  оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 24 лютого 2021 року.

Головуючий

Судді