ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" січня 2021 р.           Справа№ 910/4028/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Руденко  М.А.
суддів:            Пономаренка  Є.Ю. 
          Кропивної Л.В. 

при секретарі:                               Рибчич А.В.

за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився 
від відповідача 1: не з`явився 
від вдіповдача 2 : Проценко Р.В. (ордер КВ №467748 від 25.09.2020)
за участю представників згідно до протоколу судового засідання,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги  товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРІ УКРАЇНА"
на рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2020 року
у справі №910/4028/20 (суддя Турчин С.О.) 
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРІ УКРАЇНА"
до 1. товариства з обмеженою відповідальністю "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС", 
    2. товариства з обмеженою відповідальністю "БК "АЗУР ГРУП" 
про стягнення 2 843 573,01 грн., 
за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "БК "АЗУР ГРУП"
до  1. товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРІ УКРАЇНА", 
     2. товариства з обмеженою відповідальністю "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС" 
про визнання недійсним договору,- 

В С Т А Н О В И В :
В березні 2020 року позивач - ТОВ «Пері Україна» (далі - позивач за первісним позовом) звернувся  до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю   "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС" (далі - відповідач-1 за первісним позовом), Товариства з обмеженою відповідальністю   "БК "АЗУР ГРУП" (далі - відповідач-2 за первісним позовом) про солідарне стягнення 2843573,01 грн, з яких:
-  2002445,32 грн - заборгованість з орендної плати за користування обладнанням,; 
- 526906,79 грн - пеня за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати орендної плати; 
- 27604,63 грн - інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати орендної плати; 
- 50068,50 грн - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати орендної плати; 
- 85158,16 грн - заборгованість з оплати вартості придбаного обладнання за договором; 
-  8606,81 грн - пеня за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати вартості придбаного обладнання; 
- 84,82 грн - інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати вартості придбаного обладнання; 
-923,91 грн - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати вартості придбаного обладнання; 
- 141774,07 грн - заборгованість з відшкодування вартості неповернутого обладнання. 
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачами за первісним позовом взятих на себе зобов`язань за договорами оперативної оренди обладнання №СО-18-0002202 від 04.12.2018 та договором поруки №СО-18-0002209 від 04.12.2018, у зв`язку з чим у відповідачів наявний солідарний обов`язок по сплаті на користь позивача заборгованості з орендної плати, вартості придбаного обладнання та вартості неповернутого обладнання. Крім того, за простроченян виконання відповідачами своїх грошових зобов`язань перед позивачем, останнім заявлено до стягнення інфляційні втрати та 3% річних з посиланням на ст. 625 Цивільного кодексу України, а також пеню - з посиланням на ст. 230 Цивільного кодексу України. 
В подальшому, Товариством  з обмеженою відповідальністю "БК "АЗУР ГРУП" подано до  суду першої інстанції  зустрічну позовну заяву про визнання недійсним з моменту вчинення договору поруки №СО-18-0002209 від 04.12.2018, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕРІ УКРАЇНА", Товариством з обмеженою відповідальністю "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС" та Товариством з обмеженою відповідальністю "БК "АЗУР ГРУП". (а.с. 241-243 том 1)
Господарський суд міста Києва ухвалою від 28.04.2020 прийняв зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "АЗУР ГРУП" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРІ УКРАЇНА", Товариства з обмеженою відповідальністю   "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС" про визнання недійсним договору, вимоги за зустрічним позовом об`єднав в одне провадження з первісним позовом. 
Зустрічний позов обґрунтований тим, що п.9.9.5., 10.1. Статуту ТОВ  "БК "АЗУР ГРУП" встановлені обмеження директора на укладення договорів поруки, і відповідна угода підлягає погодженню вищим органом товариства - загальними зборами учасників згідно з 9.3.15 Статуту.   Оскільки загальні збори ТОВ  "БК "АЗУР ГРУП" не приймалив рішення щодо уповноваження директора товариства на укладення договору поруки, позивач за зустрічним позовом стверджував, що вчинення договору поруки  директором ТОВ  "БК "АЗУР ГРУП" відбулося з перевищенням наданих йому повноважень, у зв`язку з чим є підстави для визнання договору поруки №СО-18-0002209 від 04.12.2018 недійсним в силу приписів ст. ст. 203. 215 Цивільного кодексу України. 
Рішенням господарського суду міста Києва від 09.07.2020 у справі №910/4028/20 первісний позов задоволено частково, а саме: 
- стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРІ УКРАЇНА" заборгованість з орендної плати за користування обладнанням у сумі 2002445,32 грн, пеню за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати орендної плати у сумі 525786,06 грн, інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати орендної плати у сумі 27604,63 грн, 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати орендної плати у сумі 49956,26 грн, заборгованість з оплати вартості придбаного обладнання за договором у сумі 85158,16 грн,  інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати вартості придбаного обладнання у сумі 84,82 грн, 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати вартості придбаного обладнання у сумі 922,86 грн, заборгованість з відшкодування вартості неповернутого обладнання у сумі 141774,07 грн, витрати на правничу допомогу у сумі 19930,78 грн та судовий збір у сумі 42505,98 грн. В іншій частині первісного позову відмовлено. 
Також, рішенням господарського суду міста Києва від 09.07.2020 у справі №910/4028/20 зустрічний позов задоволено повністю, а саме: визнано недійсним з моменту вчинення договір поруки №СО-18-0002209 від 04.12.2018, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕРІ УКРАЇНА", товариством з обмеженою відповідальністю "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС" та товариством з обмеженою відповідальністю "БК "АЗУР ГРУП".
Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив на те, що  заборгованість ТОВ "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС" по договору №СО-18-0002202 є документально підтвердженою, а саме: 2002445,32 грн. - заборгованість з орендної плати за користування обладнанням. Також зазначив, оскільки матеріалами справи підтверджено неналежне виконання відповідачем за первісним позовом грошового зобов`язання, то він повинен нести відповідальність у вигляді пені за порушення строків сплати орендної плати та відшкодування вартості неповернутого (пошкодженого ) обладнання, відповідно до п.7.1 договору № СО-18-0002202.
Окрім того,  на підстави вимог ст. 625 ЦК України з відповідача підлягають стягненню втрати від інфляції та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати орендної плати та за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати вартості придбаного обладнання. Вказав на те, що оскільки відповідач прийняв поставлений товар по накладній № 20017388 від 15.10.2019 року, то відповідно до приписів ст. 692 ЦК України повинен оплатити поставлене обладнання. В частині стягнення 8606,81 грн. пені за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати вартості придбаного обладнання, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог у наведеній частині, оскільки  поставка обладнання  за видатковою накладною №20017388 від 15.10.2019 на суму 85158,16 грн. здійснена після припинення дії договору оперативної оренди обладнання №СО-18-0002202 від 04.12.2018, а тому нарахування пені за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати вартості придбаного обладнання у сумі 8606,81 грн. - є безпідставним. 
Щодо позовних вимог за зустрічною позовною заявою зазначив на те, що договір поруки укладений директором ТОВ "БК "АЗУР ГРУП"  з перевищенням наданих йому повноважень, оскільки п. 9.9.1., 10.1., 10.4. Статуту встановлене обмеження щодо укладення директором товариства договорів поруки. Зазначений договір може  підписуватися лише за умови їх попередньої  згоди   загальних зборів учасників, що як передбачено положеннями п. 10.4., 9.6.2 Статуту здійснюється у формі рішення  загальних зборів. Докази подальшого схвалення ТОВ "БК "АЗУР ГРУП" договору  шляхом виконання обов`язків за ним матеріали справи - не містять. З урахуванням наведенного, суд першої інстанції встановив наявність правових підстав, обумовлених ст. ст. 203,215 Цивільного кодексу України, для визнання недійсним з моменту вчинення договору поруки №СО-18-0002209 від 04.12.2018.
      Оскільки судом визнано недійсним договір поруки  №СО-18-0002209 від 04.12.2018 та  задоволено зустрічний позов  ТОВ "БК "АЗУР ГРУП" у повному обсязі, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРІ УКРАЇНА" за первісним позовом до Товариства  з обмеженою відповідальністю "БК "АЗУР ГРУП"    задоволенню не підлягають.
        Не погоджуючись з ухваленим рішенням, позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "ПЕРІ УКРАЇНА" звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 09.07.2020 року у справі №910/4028/20 в частині відмови в задоволенні первісного позову щодо стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "БК "АЗУР ГРУП" заборгованості у розмірі 2    843    573, 01 грн., а також в частині повного задоволення зустрічного позову про визнання недійсним договору. Ухвалити нове рішення у даній справі, яким задовольнити первісний позов та стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС" та товариства з обмеженою відповідальністю "БК "АЗУР ГРУП" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРІ УКРАЇНА":
-. заборгованість з орендної плати за користування обладнанням по Договору №СО-18- 0002202 оперативної оренди обладнання від 04 грудня 2018 року в розмірі 2 002 445, 32 грн.;
- пеню за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати орендної плати по Договору №СО-18-0002202 оперативної оренди обладнання від 04 грудня 2018 року в розмірі 525 786, 06 грн.;
- інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати орендної плати по Договору №СО-18-0002202 оперативної оренди обладнання від 04 грудня 2018 року в розмірі 27 604, 63 грн.;
- три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати орендної плати по Договору № СО-18-0002202 оперативної оренди обладнання від 04 грудня 2018 року в розмірі 49 956, 26 гри.;
- заборгованість з оплати вартості придбаного обладнання по Договору №СО-18-0002202 оперативної оренди обладнання від 04 грудня 2018 року в розмірі 85 158,16 грн.;
- інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати вартості придбаного обладнання по Договору № СО-18-0002202 оперативної оренди обладнання від 04 грудня 2018 року в розмірі 84, 82 грн.;
- три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати вартості придбаного обладнання по Договору №СО-18-0002202 оперативної оренди обладнання від 04 грудня 2018 року в розмірі 922, 86 грн.;
- заборгованість з відшкодування вартості неповернутого обладнання по Договору №СО-18- 0002202 оперативної оренди обладнання від 04 грудня 2018 року в розмірі 141 774, 07 грн.;
- витрати на правничу допомогу в розмірі 19 930,78 грн.;
- судовий збір в розмірі 42 505,98 грн.
Відмовити повністю у задоволенні зустрічного позову товариства з обмеженою відповідальністю "БК "АЗУР ГРУП" до ТОВ "ПЕРІ УКРАЇНА" та ТОВ "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС" про визнання недійсним договору.
Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неправильно застосовані норми матеріального права та порушені норми процесуального права, рішення суду першої інстанції ухвалено  при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив на те, що відносно зустрічних позовних вимог судом першої інстанції при ухваленні рішення у наведеній частині про задоволення позову, безпідставно не було прийнято до уваги доводи товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРІ УКРАЇНА" про те, що на момент укладення оспорюваного договору поруки №СО-18-0002209 від 04.12.2018 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань були відсутні відомості стосовно обмеження повноважень на підписання директором товариства з обмеженою відповідальністю "БК "АЗУР ГРУП" Гулий В.А. правочинів, а позивачу за первісним позовом не було відомо про наявність таких обмежень. 
При цьому, при підписані договору поруки всі його сторони діяли добровільно, без будь-якого примусу, з розумінням змісту прав та обов`язків, з реальним наміром його подальшого виконання, про що свідчать факти проставлення керівниками підприємств своїх підписів та печаток. Також, у пункті 13 оспорюваного договору, директор відповідача-2 за первісним позовом підтвердив, що він як представник підприємства, не обмежений у своїх діях і правах судовим рішенням або будь-яким іншим способом, у т.ч. будь-якими взятими на себе зобов`язаннями. 
Крім того, скаржник вказував, що статут  товариства з обмеженою відповідальністю "БК "АЗУР ГРУП" у новій редакції, яка встановлювала обмеження директора на укладення оспорюваного правочину, затверджена протоколом загальних зборів учасників від 07.11.2018 № 01/2018, у зв`язку з чим наведене товариство мало б подати державному реєстратору заяву за формою № 3, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 18.11.2016 № 3268/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.08.2018 № 2824/5), в передбачено графу «Наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи», в яку внести відповідні обмеження представницва, і які, в подальшому, переносяться державним реєстратором до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Проте, станом на момент укладення оспорюваного правочину, будь-які відомості щодо обмежень керівника відповідача-2 за первісним позовом - у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань були відсутні. 
Таким чином, скаржник вказував на те, що: 
- укладаючи оспорюваний правочин, представник відповідача-2 за первісним позовом мав діяти добросовісно, керуючись інтересами товариства, у межах повноважень, визначених статутом та не вводити своїми діями в оману інших учасників правочину, а позивач за первісним позовом мав повне право очікувати та розраховувати на те, що представник відповідача-2 за первісним позовом діє добросовісно, розумно та легітимно; 
- дії представника відповідача-2 за первісним позовом не давали позивачу за первісним позовом підстав для сумнівів у наявності у нього достатніх повноважень на підписання договору поруки, а маючи у розпорядженні інформацію щодо існуючих обмежень представника, позивачем не було б укладено договір оренди з відповідачем-1 за первісним позовом; 
- відповідач-2 за первісним позовом схвалив оспорюваний правочин шляхом мовчазної згоди. 
З огляду на викладене, скаржник вказує на відсутність обумовлених ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексу України підства для визнання недійсним оспорюваного правочину поруки, у зв`язку з чим не погоджується з відмовою у солідарному стягненні з відповідачів за первісним позовом заявлених до стягнення заборгованості за договором оренди, штрафних санкцій, інфляційних втрат та 3% річних, а також судових витрат. 
Згідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.09.2020 року справу №910/4028/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Руденко М.А. (доповідач у справі), суддів Дідиченко М.А., Пономаренко Є.Ю.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРІ УКРАЇНА" на рішення господарського суду міста Києва від 09.07.2020 у справі №910/4028/20, розгляд справи призначено на 20.10.2020. 
29.09.2020 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від Товариства  з обмеженою відповідальністю "БК "АЗУР ГРУП" надійшов  відзив на апеляційну скаргу, який прийнято судом апеляційної інстанції до розгляду згідно з приписами ст. 263 Господарського процесуального кодексу України. 
У відзиві на апеляційну скаргу Товариство  з обмеженою відповідальністю "БК "АЗУР ГРУП" проти задоволення апеляційної скарги заперечив, зазначив, що рішення місцевого суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, і просив залишити вказане рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення .
Зокрема, Товариство  з обмеженою відповідальністю "БК "АЗУР ГРУП"  у своєму відзиві зазначав наступне: 
- вчинення оспорюваного договору поруки директором Товариства  з обмеженою відповідальністю "БК "АЗУР ГРУП" відбулося з перевищенням наданих йому повноважень, оскільки загальні збори товариства не приймали рішення щодо уповноваження директора товариства на укладення оспорюваного правочину, що також підтверджується рішенням засновника товариства № 18/03/2020 від 18.03.2020; 
- у відповідності до п.9.9.5., 10.1., 10.4.  Статуту ТОВ  "БК "АЗУР ГРУП" для укладення договору поруки, загальними зборами товариства має бути прийнято відповідне рішення про надання згоди директору на укладення такого договору, і такого рішенян вищим органом товариства - не приймалось; 
- за змістом оспорюваного договору його було укладено директором Товариства  з обмеженою відповідальністю "БК "АЗУР ГРУП" Гулий В.А., і товариство з обмеженою відповідальністю "ПЕРІ УКРАЇНА" в особі генерального директора Горєлова О.Ж. було обізнано про те, що Гулий В.А. є директором Товариства  з обмеженою відповідальністю "БК "АЗУР ГРУП", діє від імені цього товариства в межах повноважень, визначених статутом та законом, що презюмує обізнаність кредитора з оспорюваним правочином та статутом товариства; 
- відсутність станом на момент укладення договору поруки у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань інформації щодо наявності обмежень у директора Товариства  з обмеженою відповідальністю "БК "АЗУР ГРУП" Гулий В.А. відповідно до частини 3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» може бути врахована у спорі з третіми особами лише у випадку, коли третя особа не знала і не могла знати ці відомості, проте, інші сторони договору поруки були обізнані про повноваження директора відповідача-2 за первісним позовом, оскільки преамбула договору поруки містить посилання на те, що поручитель діє в особі директора відповідно до статуту. 
У судовому засіданні 26.01.2021 року представник відповідача 2  заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Представники позивача та відповідача 1 у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, як свідчать матеріали справи, про час та місце розгляду справи всі представники сторін були повідомлені  належним чином. (а.с.72 т.3 ) 
Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи , належним чином повідомлених  про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Пунктом 2 ч.3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає  справу за відсутності  такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки. 
Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, явка представників сторін обов`язковою не визнавалась,  колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутності  представників  позивача та відповідача 1, які належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, за наявними у справі доказами.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд  дійшов наступних висновків.
Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 04.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕРІ УКРАЇНА" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС" (орендар) укладений договір №СО-18-0002202 оперативної оренди обладнання (надалі - договір №СО-18-0002202), відповідно до умов якого орендодавець надає орендарю у тимчасове оплатне користування  (оренду) будівельну опалубку PERI (в т.ч. окремі елементи опалубки, спеціалізовану тару для її транспортування), іменовану надалі "обладнання", асортимент, кількість і вартість якого вказуються в актах прийому-передачі, що є невід`ємною частиною цього договору.(а.с. 22-29 том 1)
Відповідно до п.1.2. договору №СО-18-0002202, обладнання надається в оренду для використання орендарем на будівельному майданчику за адресою: будівництво житлових будинків та об`єктів соціально - побутової сфери на проспекті Академіка Глушкова, 6 у Голосіївському районі м. Києва.
Згідно з пункту  2.2. договору №СО-18-0002202 передбачено, що асортимент і строки передачі обладнання орендарю узгоджуються сторонами додатково.
Сторони в додатку №1 до договору (Специфікація) погодили асортимент обладнання, яке може бути передано в оренду і вартість оренди за один календарний день.(а.с. 30-43 том 1)
Пунктом  2.1. договору №СО-18-0002202 передбачено, що передача обладнання в оренду (з оренди) здійснюється на підставі акту (ів) прийому-передачі.
Товариством  з обмеженою відповідальністю  "ПЕРІ УКРАЇНА" (орендодавець)  на виконання взятих на себе зобов`язань передано, а Товариством  з обмеженою відповідальністю "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС"  (орендар) отримано в оренду обладнання вартістю 8161039,55 грн, про що сторонами підписано без зауважень та заперечень наступні акти прийому-передачі :
- №30095 від 07.12.2018, відповідно до якого передано в користування обладнання та тара вартістю 4072721,80 грн (без ПДВ); 
- №30110 від 07.12.2018, відповідно до якого передано в користування обладнання та тара вартістю 1741643,50 грн (без ПДВ); 
- №30868 від 23.01.2019, відповідно до якого передано в користування обладнання та тара вартістю 705 671,00 грн (без ПДВ);
- №31028 від 30.01.2019, відповідно до якого передано в користування обладнання вартістю 456 569,00 грн (без ПДВ); 
- №31015 від 30.01.2019, відповідно до якого передано в користування обладнання вартістю 938 416,75 грн (без ПДВ); 
- №31475 від 18.02.2019, відповідно до якого передано в користування обладнання та тара вартістю 246 017,50 грн (без ПДВ).(а.с.44-84 том )
Відповідно до п.2.5. договору №СО-18-0002202 орендар протягом строку дії договору вправі повертати обладнання орендодавцю за відсутністю необхідності, а також, за погодженням з орендодавцем, одержувати нове (інше) обладнання в оренду, здійснювати заміну окремих елементів.
Як підтверджується наявними матеріалами справи,  орендар частково повернув   обладнання та тару до нього на загальну суму 7779543,25 грн, про що між ТОВ  "ПЕРІ УКРАЇНА"  та ТОВ "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС"  складено акти прийому-передачі: 
- №31027 від 30.01.2019 на повернення обладнання вартістю 34 914,00 грн (без ПДВ); 
- №31545 від 18.02.2019 на підтвердження повернення обладнання вартістю 2594,00 грн (без ПДВ); 
- №31483 від 18.02.2019 на підтвердження повернення обладнання та тари вартістю 246684,50 грн (без ПДВ); 
- № 35799 від 02.08.2019 на підтвердження повернення обладнання вартістю 445676,40 грн (без ПДВ); 
- № 35855 від 06.08.2019 на  підтвердження повернення обладнання та тари вартістю 801767,20 грн (без ПДВ); 
- №35854 від 06.08.2019 на підтвердження повернення обладнання вартістю 1920295,00 грн (без ПДВ); 
- №36405 від 08.08.2019 на  підтвердження повернення  обладнання вартістю 741 852,00 грн (без ПДВ); 
- №35927 від 08.08.2019 на  підтвердження повернення обладнання вартістю 1157707,65 грн (без ПДВ); 
- №35960 від 04.08.2019 на підтвердження повернення обладнання та тари вартістю 427328,55 грн (без ПДВ); 
- №36074 від 13.08.2019 на підтвердження повернення обладнання та тари вартістю 630 650,00 грн (без ПДВ); 
- №36072 від 13.08.2019 на підтвердження повернення обладнання та тари вартістю 863581,60 грн (без ПДВ); 
- №36169 від 16.08.2019 на підтвердження повернення обладнання вартістю 141 623,00 грн (без ПДВ); 
- №36172 від 16.08.2019 на підтвердження повернення обладнання вартістю 264 869,35 грн (без ПДВ). (а.с. )
Згідно п.2.6. договору №СО-18-0002202, обладнання, яке передане в оренду за цим договором, може бути куплене орендарем. Ціна купівлі за одиницю обладнання узгоджена сторонами та зазначена в додатку №2 до цього договору. (а.с.43 т.1)
Як підтверджується наявними матеріалами прави, орендарем (Товариством з обмеженою відповідальністю "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС") придбано в орендодавця (Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРІ УКРАЇНА") обладнання загалом на суму 287678,68 грн, про що сторонами договору складено: Акт прийому-передачі від 16.01.2019 (а.с.83 т.1) та накладну №20014462 від 16.01.2019 на суму 202520,52 грн. (а.с.84 т. ) та  накладну №20017388 від 15.10.2019 на суму 85158,16 грн. (а.с.86т.1.)
ТОВ  "ПЕРІ УКРАЇНА"  посилався на те, що оскільки відповідач-1 за первісним позовом здійснив оплату вартості придбаного обладнання частково, а саме на суму 202520,52 грн, заборгованість відповідача у цій частині становить 85158,16 грн (за видатковою накладною №20017388 від 15.10.2019). 
Пунктом 3.1. договору №СО-18-0002202 передбачено, що договір набирає чинності та вважається укладеним з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором. Цей договір є договором найму, який укладений на невизначений строк відповідно до ст.763 Цивільного кодексу України.
Відповідно до п.3.2. договору №СО-18-0002202, датою початку строку оренди обладнання вважається дата підписання акту приймання-передачі обладнання в оренду повноважними представниками сторін. Датою закінчення строку оренди обладнання вважається дата, яка передує даті підписання акту приймання-передачі обладнання із оренди повноважними представниками сторін.
Пунктом 3.4. договору №СО-18-0002202 встановлено, що про розірвання договору (п.3.3.) або про припинення договору (ст.763 ЦК України) сторона завчасно повідомляє іншу сторону, але не пізніше ніж за 5 (п`ять) робочих днів до дня його розірвання.
У відповідності до п.5.2.8. договору №СО-18-0002202, орендар зобов`язаний   повернути (здати на склад орендодавця) обладнання очищеним, належно упакованим, в справному стані із врахуванням природнього зносу не пізніше дня припинення (розірвання) договору.
Як свідчать матеріали справи, 10.07.2019 між  Товариством з обмеженою відповідальністю  "ПЕРІ УКРАЇНА" та Товариством з обмеженою відповідальністю "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС"  укладено додаткову угоду №1 до договору №СО-18-0002202 (а.с.89 т.1), відповідно до п.1 якої сторони   домовились розірвати (припинити) договір оперативної оренди обладнання №СО-18-0002202 від 04.12.2018. Останнім днем дії договору є 19 липня 2019 року.
Відповідно до п.3 додаткової угоди №1 до договору №СО-18-0002202, орендар зобов`язаний здійснити всі розрахунки за договором, у тому числі, але не виключно, з орендних платежів, відшкодування вартості неповернутого/пошкодженого обладнання не пізніше останнього дня дії Договору, а також виконати зобов`язання по поверненню обладнання із оренди не пізніше 19 липня 2019 року.
Згідно із п.7.2. договору №СО-18-0002202, орендар сплачує (відшкодовує) вартість обладнання у випадку неповернення у встановлений строк (п. 3.3., 3.4., 5.2.8. цього договору), обладнання протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту виставлення орендодавцем претензії або рахунку на оплату.
Сума до відшкодування відповідає вартості обладнання, яке зазначене в акті прийому-передачі обладнання в оренду або визначається за додатковою домовленістю сторін цього договору.
Пунктом 7.3. договору №СО-18-0002202 визначено, що підставою для відшкодування орендарем вартості неповернутого обладнання є фактичні дані актів прийому-передачі обладнання в оренду і повернення з оренди.
Позивач за первісним позовом вказував, що що  після припинення дії договору №СО-18-0002202, відповідач-1 за первісним позовом  (ТОВ "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС") не повернув позивачу за первісним позовом  із оренди обладнання та не відшкодував у повному обсязі вартість неповернутого обладнання, у зв`язку із чим заборгованість відповідача-1 за первісним позовом  з відшкодування вартості неповернутого обладнання становить загалом 141 774,07 грн. ((8161039,55 грн (вартість отриманого в оренду обладнання без ПДВ) - 7779543,25 грн (вартість повернутого з оренди обладнання без ПДВ) - 239722,23 грн (вартість придбаного обладнання без ПДВ)).
Відповідно до п.4.1.1. договору №СО-18-0002202, розмір орендної плати (без ПДВ) за одиницю обладнання за один календарний день зазначається сторонами в додатках до цього договору.
Згідно із п.4.2.1. договору №СО-18-0002202, орендна плата в грошовому вираженні щомісячно розраховується орендодавцем на підставі фактичної кількості днів користування обладнання згідно актів прийому-передачі обладнання.
У відповідності до  п.4.2.2. договору №СО-18-0002202, орендодавець до 10 (десятого) числа кожного місяця, наступного за оплачуваним (за який нарахована орендна плата), направляє орендарю поштою (цінним листом із описом вкладення) оригінал підписаного та скріпленого печаткою орендодавця акту наданих послуг в двох примірниках.
Пунктом 4.2.4. договору №СО-18-0002202 визначено, що орендар сплачує орендну плату щомісячно протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня закінчення оплачуваного (за який нарахована орендна плата) місяця.
Матеріалами справи підтверджується, що між ТОВ  "ПЕРІ УКРАЇНА" (орендодавець)  та ТОВ "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС" (орендар) складені та підписані без будь-яких зауважень та заперечень акти виконаних робіт з оренди обладнання на загальну суму 2729145,45 грн., а саме: 
- №30012103 від 31.12.2018 на суму 229 975,50 грн. (період нарахування оренди 07 грудня 2018 року - 31 грудня 2018 року); 
- №30012464 від 31.01.2019 на суму 296 562,08 грн.  (період нарахування оренди 01 січня 2019 року-31 січня 2019 року);
- №30012636 від 28.02.19 на суму 363 909, 78 грн. (період нарахування оренди 01 лютого 2019 року - 28 лютого 2019 року); 
- №30012982 від 31.03.2019 на суму 404 252,77 грн.  (період нарахування оренди 01 березня 2019 року-31 березня 2019 року); 
- №30013189 від 30.04.2019 на суму 391 212,36 грн. (період нарахування оренди 01 квітня 2019 року - 30 квітня 2019 року); 
- №30013649 від 31.05.2019 на суму 404 252,77 грн.  (період нарахування оренди 01 травня 2019 року - 31 травня 2019 року); 
- №30013763 від 30.06.2019 на суму 391 212,36 грн. (період нарахування оренди 01 червня 2019 року - 30 червня 2019 року); 
- №30014231 від 31.07.2019 на суму 247 767,83 грн.  (період нарахування оренди 01 липня 2019 року - 19 липня 2019 року). (а.с.90-130 т.1)
В свою чергу, сторонами не заперечувалось, що ТОВ "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС" здійснено на користь позивача за первісним позовом часткову оплату за оренду обладнання в сумі 226 700,13 грн. 
Згідно із п.9.1., 9.2. договору №СО-18-0002202, виконання зобов`язань орендарем за цим договором забезпечується гарантійним платежем. Гарантійний платіж вноситься орендарем у грошовій сумі  в розмірі 10% від вартості обладнання, яке передається в оренду за цим договором, гарантійний платіж сплачується з врахуванням ПДВ.
Матеріалами справи підтверджується, і що не заперечувалось позивачем за первісним позовом, на виконання п.9.1., 9.2. договору №СО-18-0002202, ТОВ "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС" сплачено на користь ТОВ  "ПЕРІ УКРАЇНА" гарантійний платіж в загальному розмірі 600000,00 грн. 
Згідно із п.9.4. договору №СО-18-0002202, гарантійним платежем забезпечуються всі зобов`язання/заборгованість орендаря перед орендодавцем за цим договором, в тому числі: зобов`язання/заборгованість з орендної плати, компенсаційних та інших виплат за договором тощо. орендодавець має право зарахувати гарантійний платіж в порядку передбаченому цим розділом договору в рахунок погашення цієї заборгованості/зобов`язань.
Відповідно до п. 9.5.3. договору №СО-18-0002202, зарахування суми платежу орендодавець здійснює після закінчення (припинення) договору згідно п.3.3., п. 3.4. договору або в інший строк за згодою сторін, про що (факт і порядок зарахування) орендодавець повідомляє орендаря письмово.
ТОВ  "ПЕРІ УКРАЇНА" здійснено зарахування гарантійного платежу у рахунок заборгованості з орендної плати по договору №СО-18-0002202 у сумі 500000,00 грн., про що повідомлено ТОВ "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС" (повідомлення про використання гарантійного платежу від 20.08.2019. Направлення зазначеного повідомлення підтверджується описом вкладення у цінний лист від 18.02.2020, списком відправлень цінних листів вих. 111 від 18.02.2020.
Крім того, 20.08.2019 ТОВ "ПЕРІ УКРАЇНА" здійснено повернення частини гарантійного платежу у сумі 100000,00 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою від 14.02.2020.
З огляду на викладене, позивач за первісним позовом, звертаючись до суду першої інстанції, пред`явив вимоги щодо стягнення заборгованості з оренди обладнання за договором загалом в сумі 2002445,32 грн ((2729145,45 грн (вартість наданих послуг з оренди обладнання) - 226700,13 (кошти перераховані як орендна плата) - 500 000,00 грн частина гарантійного платежу, зарахована як сплата оренди)).
Відповідно до п.4.2.5. договору №СО-18-0002202,  при наявності заборгованості по орендній платі, суми сплат що надходять від орендаря за цим договором, зараховуються орендодавцем як оплата орендної плати за більш ранній неоплачений період, незалежно від відомостей про призначення платежів, вказаних в платіжних документах орендаря.
Пунктом .7.1. договору №СО-18-0002202 визначено, що у разі сплати орендної плати, відшкодування вартості неповернутого (пошкодженого) обладнання, орендар сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.
Згідно з пунктом 7.7. договору №СО-18-0002202, сторони встановили, що строк позовної давності щодо стягнення неустойки (пені) та щодо вимог про відшкодування збитків у зв`язку із пошкодженням обладнання складає 3 (три) роки. Період нарахування штрафних санкцій складає весь період прострочення зобов`язання.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дослідивши наявні матеріали справи, встановив, що за розрахунком ТОВ  "ПЕРІ УКРАЇНА" заборгованість ТОВ "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС" по договору №СО-18-0002202 становить: 
- 2002445,32 грн. - заборгованість з орендної плати за користування обладнанням; 
- 526906,79 грн. - пеня за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати орендної плати; 
- 27604,63 грн. - інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати орендної плати; 
- 50068,50 грн. - 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати орендної плати; 
- 85158,16 грн. - заборгованість з оплати вартості придбаного обладнання за договором; 
- 8606,81 грн. - пеня за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати вартості придбаного обладнання; 
- 84,82 грн. - інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати вартості придбаного обладнання; 
- 923,91 грн. - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати вартості придбаного обладнання; 
- 141774,07 грн. - заборгованість з відшкодування вартості неповернутого обладнання. 
Також, матеріалами справи підтверджується, що 04.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю   "ПЕРІ УКРАЇНА" (кредитор),  Товариством з обмеженою відповідальністю "БК "АЗУР ГРУП" (поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС" (боржник) укладено договір поруки №СО-18-0002202 (надалі - договір поруки), у відповідності до умов якого поручитель поручається   перед кредитором за виконання боржником у повному обсязі своїх обов`язків за договором оренди №СО-18-0002202 від 04.12.2018, у тому числі за додатковими угодами до нього, які стосуються продовження строку дії договору оренди на визначений кредитором та боржником строк, а саме: сплата орендних платежів; сплата інших платежів, що передбачені договором оренди, у тому числі неустойки (штрафу, пені), відшкодування заподіяних боржником збитків; повернення з оренди орендованого майна або, на вимогу кредитора, відшкодування вартості неповернутого з оренди майна, відшкодування витрат на його ремонт/очищення.
Умовами договору поруки сторони узгодили наступне: 
- відповідно до п.2 договору поруки, у разі порушення боржником обов`язків за договором оренди боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.
- відповідно до пункту 3 договору поруки, у разі невиконання чи неналежного виконання боржником своїх зобов`язань (повністю або частково), зазначених у пункті 1 цього договору, кредитор вправі звернутись із вимогою про виконання як до боржника, так і до поручителя, які несуть солідарну відповідальність перед кредитором; протягом семи календарних днів з моменту пред`явлення кредитором повідомлення  (виставлення вимоги про виконання), поручитель зобов`язаний здійснити із кредитором розрахунки за невиконаними зобов`язаннями (по яким прийнята порука).
- відповідно до пункту 10 договору поруки, порука припиняється: з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Це положення не стосується випадків нарахування штрафних санкцій і відшкодування шкоди, спричинених неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань згідно з п.1 договору, а також випадку продовження строку дії договору оренди на визначений кредитором та боржником строк; у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника; після закінчення трьох років, починаючи від останнього дня, передбаченого для виконання зобов`язань за договором оренди.
Як свідчать матеріали справи, 19.02.2020 та 27.02.2020 ТОВ "ПЕРІ УКРАЇНА" направлено вимоги  до боржника (вих. №111 від 17.02.2020, №115 від 22.02.2020 а.с. 160 т.1) та поручителя (вих. №112 від 17.02.2020, №116 від 22.02.2020 а.с.172 т.1 ) про сплату заборгованості за договором №СО-18-0002202 оперативної оренди обладнання від 04.12.2020.
Оскільки відповідач - ТОВ   "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС", у  порушення взятих на себе зобов`язань за договором №СО-18-0002202 оперативної оренди обладнання від 04.12.2018, оплати вартості придбаного обладнання за договором, оплати орендної плати за користування обладнанням та оплати вартості неповернутого обладнання не здійснив, у зв`язку із тим, що виконання зобов`язань за  договором №СО-18-0002202  забезпечені порукою ТОВ   "БК "АЗУР ГРУП" за договором поруки №СО-18-0002202 від 04.12.2018, позивачем за первісним позовом заявлено вимоги про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС", Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "АЗУР ГРУП" загалом 2843573,01 грн, з яких:
-  2002445,32 грн. - заборгованість з орендної плати за користування обладнанням; 
-  526906,79 грн - пеня за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати орендної плати; 
- 27604,63 грн. - інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати орендної плати; 
- 50068,50 грн. - 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати орендної плати; 
- 85158,16 грн. - заборгованість з оплати вартості придбаного обладнання за договором; 
- 8606,81 грн - пеня за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати вартості придбаного обладнання; 
- 84,82 грн - інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати вартості придбаного обладнання; 
- 923,91 грн - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати вартості придбаного обладнання; 
- 141774,07 грн - заборгованість з відшкодування вартості неповернутого обладнання. 
В свою чергу, відповідач 2 - товариство з обмеженою відповідальністю "БК "АЗУР ГРУП"  (відповідач-2 за первісним позовом) посилаючись на відсутність у нього обов`язків солідарного боржника разом з відповідачем-1 за первісним позовом по відношенню до позивача за первісним позовом, вказував на те, що  директор  ТОВ  "БК "АЗУР ГРУП" не мав необхідного обсягу повноважень на укладення договору поруки, а укладений договорі поруки є недійсним, а отже не породжує жодних прав та обов`язків відповідача-2 за первісним позовом по відношенню, зокрема, до позивача за перівснми позовом.
Також, Товариством з обмеженою відповідальністю  "БК "АЗУР ГРУП" заявлено зустрічний позов про визнання  недійсним з моменту вчинення договору поруки №СО-18-0002209 від 04.12.2018, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕРІ УКРАЇНА", Товариством з обмеженою відповідальністю "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС" та Товариством з обмеженою відповідальністю "БК "АЗУР ГРУП". 
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що заборгованість ТОВ "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС" по договору №СО-18-0002202 є документально підтвердженою, а саме: 2002445,32 грн. - заборгованість з орендної плати за користування обладнанням. Також зазначив, оскільки матеріалами справи підтверджено неналежне виконання відповідачем за первісним позовом грошового зобов`язання, то він повинен нести відповідальність у вигляді пені за порушення строків сплати орендної плати та відшкодування вартості неповернутого (пошкодженого ) обладнання, відповідно до п.7.1 договору № СО-18-0002202. Окрім того,  на підстави вимог ст. 625 ЦК України з відповідача підлягають стягненню втрати від інфляції та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати орендної плати та за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати вартості придбаного обладнання. 
Вказав на те, що оскільки відповідач прийняв поставлений товар по накладній № 20017388 від 15.10.2019 року, то відповідно до приписів ст. 692 ЦК України повинен оплатити поставлене обладнання. В частині стягнення 8606,81 грн. пені за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати вартості придбаного обладнання, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог у наведеній частині, оскільки  поставка обладнання  за видатковою накладною №20017388 від 15.10.2019 на суму 85158,16 грн. здійснена після припинення дії договору оперативної оренди обладнання №СО-18-0002202 від 04.12.2018, а тому нарахування пені за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати вартості придбаного обладнання у сумі 8606,81 грн. - є безпідставним. 
Задовольняючи позовні вимоги за зустрічною позовною заявою зазначив на те, що договір поруки укладений директором ТОВ "БК "АЗУР ГРУП"  з перевищенням наданих йому повноважень, оскільки п. 9.9.1., 10.1., 10.4. Статуту встановлене обмеження щодо укладення директором товариства договорів поруки. 
       Також, вказав на те, що оскільки судом визнано недійсним договір поруки  №СО-18-0002209 від 04.12.2018 та  задоволено зустрічний позов  ТОВ "БК "АЗУР ГРУП" у повному обсязі, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРІ УКРАЇНА" за первісним позовом до Товариства  з обмеженою відповідальністю "БК "АЗУР ГРУП"    задоволенню не підлягають.
Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погоджується зважаючи на наступне.
Відповідно до ч.1, 2 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно зі ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ст.628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 759 Цивільного кодексу України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Приписами ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, згідно наявними у матеріалах справи актами прийому-передачі, ТОВ "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС" прийнято в оренду обладнання по договору на загальну суму 8161039,55 грн.
Згідно із наявними у матеріалах справи актами виконаних робіт №30012103 від 31.12.2018, №30012464 від 31.01.2019, №30012636 від 28.02.2019, №30012982 від 31.03.2019, №30013189 від 30.04.2019, №30013649 від 31.05.2019, №30013763 від 30.06.2019, №30014231 від 31.07.2019, підписаних орендарем та орендодавцем без заперечень та зауважень, сума орендної плати  за договором  №СО-18-0002202 за період з 07.12.2018 по 19.07.2019 становить 2729145,45 грн.
В свою чергу, ТОВ "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС" було здійснено часткову оплату орендної плати на суму 226700,13 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи банківськими виписками, а на підставі п.9.4., 9.5.3. договору №СО-18-0002202, ТОВ  "ПЕРІ УКРАЇНА" здійснено зарахування гарантійного платежу у рахунок заборгованості з орендної плати у сумі 500000,00 грн, про що повідомлено ТОВ "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС" (повідомлення про використання гарантійного платежу від 20.08.2019.  
З огляду на викладене, за розрахунками ТОВ "ПЕРІ УКРАЇНА" (позивача за первісним позовом) заборгованість з оренди обладнання становить 2002445,32 грн. ((2729145,45 грн. (вартість наданих послуг з оренди обладнання) - 226700,13 грн. (часткова оплата) - 500 000,00 грн. частина гарантійного платежу зарахована як сплата оренди)).
Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
Ч. 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.
Згідно із  ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Пунктом 4.2.4. договору №СО-18-0002202 сторонами погоджено, що орендар сплачує орендну плату щомісячно протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня закінчення оплачуваного (за який нарахована орендна плата) місяця.
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 Цивільного кодексу України та частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як вірно встановлено судом першої інстанції, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, належних та допустимих доказів в розумінні ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, в спростування наявного розміру заборгованості по договору №СО-18-0002202 з орендної плати у загальному розмірі 2002445,32 грн ТОВ "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС" - не надано і вказаний розмір заборгованості є документально підтвердженим. 
Таким чином, суд апеляційної інстанції з урахуванням в сукупності усіх наявних матеріалів справи, дійшов висновку, що у ТОВ "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС" існує невиконане  грошове зобов`язання зі сплати  орендної плати по договору №СО-18-0002202 загалом у сумі 2002445,32 грн, розмір вимог позивача за первісним позовом у зазначеній частині є обґрунтованим та документально підтвердженим. 
У відповідності до п.5.2.8. договору №СО-18-0002202, орендар зобов`язаний   повернути (здати на склад орендодавця) обладнання очищеним, належно упакованим, в справному стані із врахуванням природнього зносу не пізніше дня припинення (розірвання) договору.
Як підтверджується наявними матеріалами справи, 10.07.2019 року між  Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕРІ УКРАЇНА" та Товариством з обмеженою відповідальністю "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС" укладено додаткову угоду №1 до договору №СО-18-0002202, відповідно до п.1 якої сторони домовились розірвати (припинити) договір оперативної оренди обладнання №СО-18-0002202 від 04.12.2018. Останнім днем дії договору сторони визначили  19.07.2019.
Пунктом 3 додаткової угоди №1 до договору №СО-18-0002202 визначено, що ТОВ "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС" зобов`язується здійснити всі розрахунки за договором, у тому числі, але не виключно, з орендних платежів, відшкодування вартості неповернутого/пошкодженого обладнання не пізніше останнього дня дії Договору, а також виконати зобов`язання по поверненню обладнання із оренди не пізніше 19.07.2019.
Пунктом 7.2. договору №СО-18-0002202 визначено, що ТОВ "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС" сплачує (відшкодовує) вартість обладнання у випадку неповернення у встановлений строк (п. 3.3., 3.4., 5.2.8. цього договору), обладнання протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту виставлення орендодавцем претензії або рахунку на оплату.
Сума до відшкодування відповідає вартості обладнання, яке зазначене в акті прийому-передачі обладнання в оренду або визначається за додатковою домовленістю сторін цього договору.
Відповідно до п.7.3. договору №СО-18-0002202 підставою для відшкодування орендарем вартості неповернутого обладнання є фактичні дані актів прийому-передачі обладнання в оренду і повернення з оренди.
Як підтверджується наявними матеріалами справи, та вірно встановлено судом першої інстанції, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, ТОВ "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС" прийнято в оренду обладнання на загальну суму 8161039,55 грн, а згідно із актами прийому-передачі у період з січня 2019 року по серпень 2019 року  ТОВ "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС" повернуто ТОВ  "ПЕРІ УКРАЇНА" з оренди обладнання на загальну суму 7779543,25 грн., у зв`язку з чим вартість неповернутого обладнання по договору становить 141 774,07 грн ((8161039,55 грн (вартість отриманого в оренду обладнання без ПДВ) - 7779543,25 грн (вартість повернутого з оренди обладнання) - 239722,23 грн (вартість придбаного обладнання)).
В свою чергу, оскільки дія договору №СО-18-0002202 з 19.07.2019 є припиненою, а   ТОВ "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС"  не було виконано свого зобов`язання з повернення ТОВ  "ПЕРІ УКРАЇНА" із оренди обладнання та не відшкодовано у повному обсязі вартості неповернутого обладнання, а тому відповідачем-1 за первісним позовом було допущено порушення ст.526, 598, 599 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу  України, у зв`язку з чим вимоги позивача за первісним позовом про стягнення  141774,07 грн заборгованості з відшкодування вартості неповернутого обладнання по договору - є обґрунтованими та документально підтвердженими. 
Також, позивачем за первісним позовом заявлено вимоги про стягнення заборгованості з оплати вартості придбаного обладнання по договору №СО-18-0002202 у сумі 85158,16 грн. за накладною №20014462 від 16.01.2019 року .
Відповідно до п.2.6. договору №СО-18-0002202, обладнання, яке передане в оренду за цим договором, може бути куплене орендарем. Ціна купівлі за одиницю обладнання узгоджена сторонами та зазначена в додатку №2 до цього договору.
Як підтверджується наявними у матеріалах справи актом прийому-передачі від 16.01.2019 та накладною №20014462 від 16.01.2019 на суму 202520,52 грн та  накладною №20017388 від 15.10.2019 на суму 85158,16 грн, ТОВ "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС" придбано у ТОВ  "ПЕРІ УКРАЇНА" обладнання на загальну суму 287678,68 грн.
ТОВ "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС" здійснено часткову оплату за придбане згідно із актом прийому-передачі від 16.01.2019 та накладною №20014462 від 16.01.2019   обладнання   на суму 202520,52 грн.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції. вартість обладнання, поставленого за видатковою накладною №20017388 від 15.10.2019 на суму 85158,16 грн., - не була оплачена відповідачем-1 за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом.  
В свою чергу, відповідно до додаткової угоди №1 від 10.07.2019  до договору №СО-18-0002202, сторони дійшли згоди припинити дію договору №СО-18-0002202 з 19.07.2019.
Згідно із ч.1 ст.631 Цивільного кодексу України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. 
Відповідно до ч.2 ст.653 Цивільного кодексу України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. 
У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили (ч.3 ст.653 ЦК України).
Таким чином, дослідивши наявні матеріали справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оскільки договір оперативної оренди обладнання №СО-18-0002202 від 04.12.2018 припинив свою дію 19.07.2019 за згодою обох сторін, а тому поставка обладнання за видатковою накладною №20017388 від 15.10.2019 відбулась поза межами правовідносин за договором. 
Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України, визначено, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. 
Підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов`язання визначається за правилами, встановленими ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України.
З огляду на наведене, оскільки інший строк оплати обладнання сторонами у видатковій  накладній  №20017388 від 15.10.2019 встановлений/погоджений/визначений - не був, а тому у відповідності до приписів ст.692 Цивільного кодексу України, у ТОВ "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС"  існує невиконане грошове зобов`язання перед позивачем за первісним позовом  з поставки обладнання  після його прийняття.   
А оскільки ТОВ "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС", в порушення взятих на себе зобов`язань, оплату отриманого  за видатковою накладною №20017388 від 15.10.2019 обладнання - не здійснило, належних та допустимих доказів в розумінні ст. ст. 76-77 Господарського процесуального кодексу України оплати наявної заборгованості у розмірі 85158,16 грн.- не надано, а тому вимоги ТОВ "ПЕРІ УКРАЇНА"  про стягнення  заборгованості з оплати вартості придбаного обладнання  у сумі 85158,16 грн. - є законними та документально підтвердженими. 
Також, ТОВ  "ПЕРІ УКРАЇНА" на підставі п.7.1. договору, ст.625 Цивільного кодексу України заявлено вимоги про стягнення:
- пені за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати орендної плати у сумі 526906,79 грн (нарахована за періоди з 31.01.2019 по 19.08.2019,  з 04.03.2019 по 19.08.2019, з 01.04.2019 по 24.02.2020, з 01.05.2019 по 24.02.2020, з 31.05.2019 по 24.02.2020, з 01.07.2019 по 24.02.2020, з 31.07.2019 по 24.02.2020, з 02.09.2019 по 24.02.2020);
- інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати орендної плати у сумі 27604,63 грн (нараховані за лютий  - серпень 2019 року, березень -  серпень 2019 року, квітень 2019 року - січень 2020 року, травень 2019 року - січень 2020 року, червень 2019 року - січень 2020 року,  липень 2019 року - січень 2020 року,  серпень  2019 року - січень 2020 року, вересень  2019 року - січень 2020 року); 
- 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати орендної плати у сумі 50068,50 грн (нараховані за періоди з 31.01.2019 по 19.08.2019,  з 04.03.2019 по 19.08.2019, з 01.04.2019 по 24.02.2020, з 01.05.2019 по 24.02.2020, з 31.05.2019 по 24.02.2020, з 01.07.2019 по 24.02.2020, з 31.07.2019 по 24.02.2020, з 02.09.2019 по 24.02.2020);
- пені за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати вартості придбаного обладнання у сумі 8606,81 грн (нарахована за період з 16.10.2019 по 24.02.2020);
- інфляційних втрат  за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати вартості придбаного обладнання у сумі  84,82 грн (за період : листопад 2019 року - січень 2020 року); 
- 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати вартості придбаного обладнання у сумі  923,91 грн (нарахована за період з 16.10.2019 по 24.02.2020).
З урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 Цивільного кодексу України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.
Оскільки, матеріалами справи підтверджено факт наявності прострочення відповідачем за первісним позовом виконання грошового зобов`язання, суд апеляційної інстанції погоджується з правомірним висновком суду першої інстанції про те, що позивачем за первісним позовом обгрунтовано здійснено нарахування  пені, інфляційних втрат  та 3% річних, з урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 Цивільного кодексу України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань". 
За змістом з ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України, одним з видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).
Згідно із ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. 
Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Відповідальність у вигляді пені за порушення строків сплати орендної плати, відшкодування вартості неповернутого (пошкодженого) обладнання,  встановлена у п.7.1. договору    №СО-18-0002202.
Таким чином, оскільки матеріалами справи підтверджується, що поставка обладнання  за видатковою накладною №20017388 від 15.10.2019 на суму 85158,16 грн здійснена після припинення дії договору  оперативної оренди обладнання №СО-18-0002202 від 04.12.2018, а тому суд апеляційної інстанції погодується з висновками суду першої інстанції про те, що нарахування пені за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати вартості придбаного обладнання у сумі 8606,81 грн. -  є безпідставним, у зв`язку обгрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення пені.
Частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно зі частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").
З урахуванням наведеного, у  разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.
Дослідивши розрахунки пені та 3% річних, нарахованих за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати орендної плати, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем за первісним позовом допущено помилки при визначенні періоду прострочення згідно актів №30012464 від 31.01.2019,   №30012636 від 28.02.2019, №30013649 від 31.05.2019, оскільки не враховані вимоги ч.5 ст.254 Цивільного кодексу України, згідно із якими, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день. 
За урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції встановив, що правильними періодами прострочення з актами №30012464 від 31.01.2019,  №30012636 від 28.02.2019, №30013649 від 31.05.2019 є з 05.03.2019 по 19.08.2019, з 02.04.2019 по 24.02.2020, з 02.07.2019 по 24.02.2020.
Здійснивши перерахунок пені та 3% річних, нарахованих за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати орендної плати, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що сума пені становить  525786,06 грн, 3 % річних - 49956,26 грн, у зв`язку із чим позовні вимоги у цій частині  підлягають частковому задоволенню.  
Перевіривши розрахунок 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати вартості придбаного обладнання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що сума 3% річних становить 922,86 грн, у зв`язку із чим позовні вимоги у цій частині  підлягають частковому задоволенню.  
Перевіривши розрахунки інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати орендної плати у сумі 27604,63 грн. та за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати вартості придбаного обладнання у сумі  84,82 грн., суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вони також є арифметично правильними, у зв`язку із чим  позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню повністю. При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що контрозрахку ТОВ «Архімед-БУД Плюс» не надав.
З урахуванням вище наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про часткову обґрунтованість заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕРІ УКРАЇНА" позовних вимог про стягнення заборгованості за договором оперативної оренди обладнання №СО-18-0002202 від 04.12.2018, а  саме: у частині стягнення   заборгованості з орендної плати за користування обладнанням  у сумі 2002445,32 грн, пені за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати орендної плати у сумі 525786,06 грн, інфляційних втрат  за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати орендної плати у сумі 27604,63 грн, 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати орендної плати у сумі 49 956,26 грн, заборгованості з оплати вартості придбаного обладнання за договором у сумі 85158,16 грн,  інфляційних втрат  за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати вартості придбаного обладнання у сумі 84,82 грн, 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати вартості придбаного обладнання у сумі 922,86 грн, заборгованості  з відшкодування вартості неповернутого обладнання у сумі  141774,07 грн.
Частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Як підтверджується наявними матеріалами справи, в забезпечення виконання зобов`язань за договором оренди оперативної оренди обладнання №СО-18-0002202 від 04.12.2018, між Товариством з обмеженою відповідальністю   "ПЕРІ УКРАЇНА" (кредитор),  Товариством з обмеженою відповідальністю "БК "АЗУР ГРУП" (поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю   "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС" (боржник) було укладено договір поруки №СО-18-0002202 від 04.12.2018, відповідно до умов якого   поручитель поручається   перед кредитором за виконання боржником у повному обсязі своїх обов`язків за договором оренди №СО-18-0002202 від 04.12.2018, у тому числі за додатковими угодами до нього, які стосуються продовження строку дії договору оренди на визначений кредитором та боржником строк, а саме: сплата орендних платежів; сплата інших платежів, що передбачені договором оренди, у тому числі неустойки (штрафу, пені), відшкодування заподіяних боржником збитків; повернення з оренди орендованого майна або, на вимогу кредитора, відшкодування вартості неповернутого з оренди майна, відшкодування витрат на його ремонт/очищення.
Відповідно до п.2 договору поруки, у разі порушення боржником обов`язків за договором оренди боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.
Згідно зі ст.553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.  Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.   Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. 
Відповідно до  ч.1 ст.554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. 
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 2 ст. 554 ЦК України).
З аналізу вище наведених норм, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання.
Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.
Порука є додатковим (акцесорний) способом забезпечення виконання зобов`язань, а тому такі правочини щодо встановлення забезпечення матимуть юридичне значення тільки тоді, коли мають юридичну силу основні зобов`язання.
Товариством з обмеженою відповідальністю  "БК "АЗУР ГРУП" заявлено зустрічний позов про визнання  недійсним з моменту вчинення договору поруки №СО-18-0002209 від 04.12.2018, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕРІ УКРАЇНА", Товариством з обмеженою відповідальністю "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС" та Товариством з обмеженою відповідальністю "БК "АЗУР ГРУП". 
Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним (за приписами ст.16 Цивільного кодексу України). Аналогічні положення містить ст.20 Господарського кодексу України.
Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Звертаючись з позовом про визнання недійсним правочину, позивач згідно з вимогами статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України повинен довести наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення. Без доведення позивачем обставин недодержання сторонами в момент вчинення оспорюваного правочину конкретних вимог законодавства у суду відсутні підстави для задоволення відповідного позову. 
Як на підставу для визнання недійсним договору поруки,  ТОВ  "БК "АЗУР ГРУП" посилалось на те, що у відповідності до Стутуту  загальні збори  ТОВ  "БК "АЗУР ГРУП" не приймали рішення щодо уповноваження директора Товариства на укладення договору поруки, у зв`язку із чим  вчинення договору поруки  директором ТОВ  "БК "АЗУР ГРУП" відбулося з перевищенням наданих йому повноважень.
Стаття 203 Цивільного кодексу України встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. 
Частиною 2 статті 203 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.
Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Частиною першою статті 92 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. 
Згідно із ч.3 ст.92 Цивільного кодексу України, орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. 
У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.
Відповідно до ч.1 ст.241 Цивільного кодексу України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. 
Стаття 28 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" визначає, що органами товариства є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган. 
Відповідно ч.1, 2 ст. 39 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", виконавчий орган товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства. До компетенції виконавчого органу товариства належить вирішення всіх питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників та наглядової ради товариства (у разі утворення).
Відповідно до п.9.8. Статуту ТОВ "БК "АЗУР ГРУП", в редакції, що діяла на момент укладення оспорюваного договору, одноосібним виконавчим органом товариства, що здійснює управління його поточною діяльністю, є директор, який призначається на загальних зборах учасників.
Згідно із пп.9.8.1. Статуту ТОВ "БК "АЗУР ГРУП", в редакції, що діяла на момент укладення оспорюваного договору,  встановлено, що до компетенції директора належить вирішення всіх питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників.
У відповідності до пп.9.8.2. Статуту ТОВ "БК "АЗУР ГРУП", в редакції, що діяла на момент укладення оспорюваного договору,  встановлено, що директор підзвітний загальним зборам учасників та організовує виконання їх рішень.
Підпунктом 9.9.1. Статуту ТОВ "БК "АЗУР ГРУП", в редакції, що діяла на момент укладення оспорюваного договору, встановлено, що директор має право вчиняти без довіреності від імені Товариства правочини (укладення договорів, угод) з урахуванням обмежень, передбачених Статутом, а, у разі, якщо для вчинення будь-яких правочинів (укладення договорів, угод) відповідно до положень Статуту необхідне рішення Загальних зборів учасників. Директор не має права вчиняти такі правочини (укладати договори, угоди) без відповідного рішення. 
Згідно із п.10.1.   Статуту ТОВ "БК "АЗУР ГРУП", в редакції, що діяла на момент укладення оспорюваного договору,  значними правочинами є:
- правочини, предметом яких є цінні папери, правочини з надання та/або отримання позик, надання гарантій та порук, укладання вексельних правочинів, укладення договорів лізингу, укладення кредитних правочинів, укладення правочинів щодо нерухомого майна та/або земельних ділянок не залежно від суми правочину;
- правочини, які чинним законодавством України віднесені до значних правочинів.
З питань, передбачених підпунктами 10.1.-10.3. розділу 10 Статуту, рішення може бути прийняте загальними зборами учасників або директором товариства за наявності згоди загальних зборів учасників, наданої у порядку, передбаченому абз.2 п.9.6.2. Статуту (п.10.4. Статуту в редакції, що діяла на момент укладення оспорюваного договору).
З урахуванням наведених положень Статуту та приписів чинного законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у відповідності до  п. 9.9.1., 10.1., 10.4. Статуту ТОВ "БК "АЗУР ГРУП", в редакції, що діяла на момент укладення оспорюваного договору,  для укладення директором Товариства договору поруки необхідне рішення загальних зборів Товариства про надання  згоди директору на укладення такого договору. 
Матеріали справи не містять рішення загальних зборів учасників ТОВ "БК "АЗУР ГРУП" про надання згоди на укладення директором ТОВ "БК "АЗУР ГРУП" договору поруки №СО-18-0002209 від 04.12.2018, і належних та допустимих доказів в розумінні ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України наявності /прийняття/ухвалення такого рішення вищим органом товариства.
При цьому, як видно, зі змісту оспорюваного договору поруки № СО -18 -0002209 від 04.12.2018 року (а.с. 246 том 1), він укладався директором ТОВ «Пері Україна» Горєловим О.Ж. та директором поручителя - ТОВ «БК «Азур Груп»   Гулим В.А. , що діє на підставі статуту.
Таким чином, зважаючи на зазначені обставини колегія суддів приходить до висновку про те, що позивач повинен був бути обізнаний з оспорюваним правочином та статутом товариства.
При цьому, необґрунтованими є доводи скаржника про те, що станом на момент укладення договору поруки у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань інформації щодо наявності обмежень у директора Товариства  з обмеженою відповідальністю "БК "АЗУР ГРУП" відносно Гулий В.А. були відсутні відомості щодо обмеження його повноважень, оскільки зазначене може бути враховано у  спорі з третіми особами лише у випадку, коли третя особа не знала і не могла знати ці відомості, проте, інші сторони договору поруки були обізнані про повноваження директора відповідача-2 за первісним позовом, оскільки преамбула договору поруки містить посилання на те, що поручитель діє в особі директора відповідно до статуту. 
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оспорюваний договір поруки укладений директором ТОВ "БК "АЗУР ГРУП"  з перевищенням наданих йому повноважень, оскільки п. 9.9.1., 10.1., 10.4. Статуту встановлене обмеження щодо укладення директором товариства договорів поруки. Зазначений договір може  укладатися лише за умови наявності рішення вищого органу товариства - загальних зборів, якими надається згода на укладення значного правочину в розумінні Статуту товариства, що як передбачено положеннями п. 10.4., 9.6.2 Статуту, здійснюється виключно у формі рішення  загальних зборів. 
З огляду на положення статей 92, 241 Цивільного кодексу України, вчинення правочину органом (посадовою особою) юридичної особи з перевищенням наданих йому повноважень може бути підставою для недійсності такого правочину лише за умови обізнаності контрагента про наявність відповідного обмеження повноважень (коли він знав чи за всіма обставинами не міг не знати про такі обмеження), а також відсутності подальшого схвалення правочину.
Отже, обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи набуває юридичної сили для третьої особи в тому випадку, якщо саме вона, ця третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою та укладаючи договір, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема, достеменно знала про відсутність у виконавчого органу товариства необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це. 
Позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений у разі доведеності юридичною особою (позивачем) у господарському суді тієї обставини, що її контрагент знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин (що не отримав наступного схвалення особи, яку представляють). 
Наведені висновки суду узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 09.04.2019 по справі №924/491/17, від 30.04.2020 по справі №925/1147/18, від 12.06.2018 по справі №927/967/17.
Доводи скаржника про те, що  зазначення у договорі поруки про дію директора на підставі Статуту без зазначення відповідної редакції і не може свідчити про безпосереднє ознайомлення сторін із текстом такого статуту - судом апеляційної інстанції відхиляються, оскільки положення частини 3 статті 92 Цивільного кодексу України надають юридичну силу обмеженням повноважень щодо представництва юридичної особи у відносинах із третіми особами, зокрема, в тому випадку, коли третя особа за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження. З огляду на наявність посилання в договорі поруки на здійснення повноважень представником однієї зі сторін на підставі статуту, ознайомлення її контрагентів з обсягом повноважень такої особи відповідно до змісту статуту входить у межі звичайної обачності при укладенні договору. Крім того, статут ТОВ "БК "АЗУР ГРУП"  містить конкретні обмеження щодо укладення договорів поруки, які не вимагають дослідження іншої документації ТОВ "БК "АЗУР ГРУП", що також спростовує доводи скаржника у наведеній частині. 
Доводи скаржника про те, що Гулий Валерій Анатолійович , як директор ТОВ "БК "АЗУР ГРУП", укладаючи договір поруки у пункті 13 договору підтвердив, що він як представник підприємства не обмежений у своїх діях і правах судовим рішенням або будь-яким іншим способом у тому числі будь-якими взятими на себе зобов`язаннями,  - судом апеляційної інстанції відхиляються як такі, що не спротовують висновків суду першої інстанції в частині наявності підстав для визнання недійсним оспорюваного правочину. Крім того. у абз. 2 п.13 вказано, що у випадку, якщо у подальшому стане відомо про такі обмеження, недобросовісна сторона договору відшкодовує стороні, що потерпіла, у повному обсязі усі завдані такими діями матеріальні й моральні збитки. 
У відповідності до  статті 241 Цивільного кодексу України, наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину. 
Однак, у матеріалах справи відсутні докази в розумінні ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України вчинення ТОВ "БК "АЗУР ГРУП" дій, направлених на виконання договору, тобто відсутні докази наступного схвалення спірного правочину. 
Також, доводи скаржника про те, що відповідач-2 за первісним позовом схвалив оспорюваний правочин шляхом мовчазної згоди - судом апеляційної інтанції відхиляються як необґрунтовані, оскільки рішенням засновника  ТОВ "БК "АЗУР ГРУП"  № 18/03/2020 від 18.03.2020 підтверджено зокрема волевиявлення товариства стосовно того, що вчинення оспорюваного договору поруки директором Товариства  з обмеженою відповідальністю "БК "АЗУР ГРУП" відбулося з перевищенням наданих йому повноважень, оскільки загальні збори товариства не приймали рішення щодо уповноваження директора товариства на укладення оспорюваного правочину. 
При цьому, посилання  ТОВ "ПЕРІ УКРАЇНА" про направлення на адресу ТОВ "БК "АЗУР ГРУП" вимог  про виконання зобов`язань за договором оперативної оренди обладнання №СО-18-0002202 від 04.12.2018 та договором поруки №СО-18-0002209 від 04.12.2018 та відсутність заперечень з боку поручителя щодо таких вимог, також обгрунтовано відхилені судом першої інстанції, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, оскільки  відсутність заперечення ТОВ "БК "АЗУР ГРУП" щодо вимог  ТОВ "ПЕРІ УКРАЇНА"  не є підставою для висновку   схвалення ТОВ "БК "АЗУР ГРУП" договору поруки.
З огляду на встановлені вище обставини, оскільки оскаржуваний договір поруки укладений з перевищенням повноважень директора ТОВ "БК "АЗУР ГРУП", докази   подальшого схвалення ТОВ "БК "АЗУР ГРУП" договору  шляхом виконання обов`язків за ним матеріали справи не містять, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність   правових підстав для визнання недійсним  з моменту вчинення договору поруки №СО-18-0002209 від 04.12.2018 та відповідно задоволення зустрічного позову ТОВ "БК "АЗУР ГРУП" у повному обсязі, про що судом першої інстанції обгрунтовано ухвалено оскаржуване рішення в частині задоволення зустрічного позову. 
А оскільки договір поруки  №СО-18-0002209 від 04.12.2018 - є недійсним, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРІ УКРАЇНА" за первісним позовом до Товариства  з обмеженою відповідальністю "БК "АЗУР ГРУП" задоволенню не підлягають та обгрунтовано відхилені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні. 
Таким чином, суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду дійшов висновку, що вимоги позивача за первісним позовом підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з  Товариства з обмеженою відповідальністю   "АРХІМЕД-БУД ПЛЮС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРІ УКРАЇНА"  заборгованості з орендної плати за користування обладнанням  у сумі 2002445,32 грн, пені  за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати орендної плати у сумі 525786,06 грн, інфляційних втрат  за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати орендної плати у сумі 27604,63 грн, 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати орендної плати у сумі 49956,26 грн, заборгованості  з оплати вартості придбаного обладнання за договором у сумі 85158,16 грн,  інфляційних втрат  за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати вартості придбаного обладнання у сумі 84,82 грн, 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати вартості придбаного обладнання у сумі 922,86 грн та заборгованості з відшкодування вартості неповернутого обладнання у сумі  141774,07 грн., з відмовою у решті вимог за первісним позовом. 
У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.  Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.  (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).
Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.  Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).
Статтею  86  Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції у оскаржуваному рішенні, у зв`язку з чим підстави для скасування або зміни  рішення господарського суду міста Києва від 09.07.2020 у справі №910/4028/20 за наведених скаржником доводів - відсутні.
Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене Північний апеляційний господарський суд визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, господарський суд першої інстанції під час вирішення спору вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, а тому, рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.
Судовий збір за подачу апеляційної скарги у відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на скаржника.  
Керуючись ст.ст. 267-271, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРІ УКРАЇНА" на рішення господарського суду міста Києва від 09.07.2020 у справі №910/4028/20  -  залишити без задоволення.
2. Рішення  господарського суду міста Києва від 09.07.2020 у справі №910/4028/20   -  залишити без змін.
3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕРІ УКРАЇНА". 
4. Матеріали справи №910/4028/20 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, випадках і строки, визначені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.
Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

          Повний текст постанови  підписано 01.02.2021 року

Головуючий суддя                                                            М.А. Руденко 

Судді                                                                                Є.Ю. Пономаренко

                                                                                Л.В. Кропивна