УХВАЛА

08 лютого 2021 року 
м. Київ
справа № 520/7424/19
адміністративне провадження № К/9901/4043/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Ханової    Р.Ф., 

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області
на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року
та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року 
у справі № 520/7424/19
за позовом Комунального спеціалізованого підприємства "Інженерні мережі" 
до Головного управління ДФС у Харківській області 
про скасування податкового повідомлення-рішення, 

ВСТАНОВИВ:
05 лютого 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року у справі № 520/7424/19, предметом спору у якій є визнання протиправним скасування податкового повідомлення-рішення від 19 квітня 2019 року № 00000741411 на суму 340 572,00 грн, з яких за податковим зобов`язанням 229048,00 грн та 114524,00 грн за штрафними санкціями.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставою касаційного оскарження Головне управління ДПС у Харківській області зазначає пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, наводить постанови Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі № 816/4409/15, від 14 лютого 2020  року у справі № 804/249/16, вказуючи, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано статті 44, 198, 201 Податкового кодексу України.
Так, з рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019  року у справі № 520/7424/19 вбачається, що при вирішенні спору суд застосував підпункти 14.1.36, 14.1.181 пункту 14.1 статті 14, підпункти 198.1, 198.3, 198.6 пункту 198 статті 198, пункт 201.11 статті 201, пункти 200.2, 200.4 статті 200, пункти 201.10, 201.14 статті 201, пункт 44.1 статті 44, пункт 14.1.36. статті 14 Податкового кодексу України, статтю 838 Цивільного кодексу України.
Разом з тим у справах № 816/4409/15 та № 804/249/16 усі зазначені вище норми не застосовувались.
Крім того, скаржником не зазначено, яку саме норму права (із зазначенням підпункту кожної із трьох наведених статей: 44, 198, 201 Податкового кодексу України) судами застосовано неправильно, висновок щодо застосування якої, на його думку, наявний у наведених вище постановах Верховного Суду.
Так, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. При цьому недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.
Проте подібність правовідносин, а саме наявність однакових правових ознак між справами заявником касаційної скарги не наведена.
Крім того, Головним управлінням ДПС у Харківській області касаційна скарга на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року у справі № 520/7424/19 подана вшосте, попередні п`ять касаційних скарг ухвалами Верховного Суду були повернуті у зв`язку з відсутністю передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України підстав оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 330, 332, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року у справі № 520/7424/19 за позовом Комунального спеціалізованого підприємства "Інженерні мережі" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - повернути скаржнику.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 Кодексу адміністративного судочинства України.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                                           Р.Ф. Ханова