Ухвала
Іменем України 
22 березня 2021 року
м. Київ
справа № 130/2167/18
провадження № 51- 1387 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24 грудня              2019 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 17 грудня 2020 року,
установив:
Як убачається зі змісту касаційної скарги, вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24 грудня 2019 року ОСОБА_4 засуджено                                    за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 17 грудня 2020 року вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24 грудня 2019 року залишено без зміни.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання положень зазначеної статті.
Так, оспорюючи фактичні обставини, викладені у судових рішеннях, зазначаючи про фальсифікацію матеріалів кримінального провадження, у касаційній скарзі засуджений не наводить конкретних порушень закону, які з огляду на вимоги                     ст. 438 КПК України є підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції.
Положеннями ст. 436 КПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
У порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга не містить конкретного прохання до суду касаційної інстанції, оскільки засудженим не вказано, яке саме рішення необхідно прийняти суду за наслідками касаційного розгляду його скарги.
Також, у порушення вимог ч.5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не долучено копій оскаржуваних рішень.
Вказані порушення перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно звимогами ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.
Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нової касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень ст. 427 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху і надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                              ОСОБА_3