УХВАЛА
 
22 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 209/2730/19
провадження № 61-15936св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (судді-доповідача), Жданової В. С.,             Зайцева А. Ю.,                     
 
учасники справи:
позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,
відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 , 
третя особа - Орган опіки та піклування Кам`янської міської ради, 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 липня 2020 року у складі судді Шендрика К. Л., постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року у складі колегії суддів: Деркач Н. М., Куценко Т. Р., Макарова М. О.,
 
ВСТАНОВИВ: 
 
У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до                     ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Кам`янської міської ради, про визначення місця проживання дитини.
 
ОСОБА_1 просив визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 .
 
У липні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду  з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Орган опіки та піклування Кам`янської міської ради, про визначення місця проживання дитини, визначення часу та місця спілкування батька з дитиною та стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів.
 
ОСОБА_2 просила визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею за адресою: АДРЕСА_2 ; визначити час та місце спілкування батька ОСОБА_1 з малолітнім сином, а саме: 1 та 3 неділя кожного місяця з 10 години до 13 години за місцем проживання дитини за адресою: АДРЕСА_2 , у присутності матері; стягнути з                      ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення заборгованості по аліментам у сумі 9 769,64 грн.
 
Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 липня 2020 року у задоволенні первісного позову відмовлено. Зустрічний позов задоволено частково.
 
Визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 .
 
Визначено час та місце спілкування батька ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_3 , а саме:
- кожні перші та треті вихідні дні місяця: з суботи по неділю з 08.00 години до 18.00 години;
- під час літніх канікул один тиждень на місяць за місцем проживання батька ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення заборгованості по аліментам, стягуваних за рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 15 серпня 2018 року у розмірі 9 074,14 грн.
 
В задоволенні іншої частини зустрічних позовних вимог відмовлено.
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням місцевого суду в частині визначення місця проживання дитини, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на нього у вказаній частині, в якій просив скасувати це судове рішення в частині визначення місця проживання дитини з матір`ю та ухвалити нове, яким визначити місце проживання дитини разом з батьком.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року рішення місцевого суду в оскаржуваній частині позовних вимог про визначення місця проживання малолітньої дитини залишено без змін.
 
Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 липня 2020 року в частині вирішення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про визначення часу та місця спілкування батька з дитиною та стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів не було предметом перегляду апеляційним судом.
 
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду скасувати, ухваливши нове рішення у справі.
 
Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції                                              у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Ухвалою Верховного Суду від 03 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою в указаній справі та витребувано матеріали цивільної справи. 
 
15 грудня 2020 року вказана справа передана на розгляд до Верховного Суду.
 
Касаційне провадження в частині вирішення позовних вимог про визначення часу і місця спілкування батька з дитиною та стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів необхідно закрити з огляду на наступне.
 
Згідно із пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Відповідно до пункту 1 частини другої  статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню. 
 
Таким чином, рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 липня 2020 року в частині вирішення зустрічних позовних вимог про визначення часу і місця спілкування батька з дитиною та стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів не може бути оскаржене у касаційному порядку, як таке, що не було предметом перегляду апеляційного суду у вказаній частині.
 
Враховуючи те, що ухвалою Верховного Суду від 03 грудня 2020 року касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1  у вказаній справі було відкрито у повному обсязі, тому касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 липня 2020 року в частині вирішення зустрічних позовних вимог про визначення часу і місця спілкування батька з дитиною та стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів необхідно закрити як помилково відкрите.
 
Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 липня 2020 року в частині вирішення зустрічних позовних вимог про визначення часу і місця спілкування батька з дитиною та стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів закрити.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                               Є. В. Коротенко
 
  В. С. Жданова
 
  А. Ю. Зайцев