ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

23 лютого 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/5839/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Білак С.В., Шальєвої В.А.,
за участю секретаря судового засідання Лащенко Р.В.
за участю представників: позивача- Чабаненко В.Т.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Запорізької обласної прокуратури на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 (суддя першої інстанції Юхно І.В.) в адміністративній справі №160/5839/20 за позовом   ОСОБА_1  до  Запорізької обласної прокуратури,  Офісу Генерального прокурора  про визнання протиправними та скасування індивідуальних актів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до прокуратури Запорізької області та Офісу Генерального прокурора   з вимогами визнати протиправним та скасувати графік складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, затвердженого Головою першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур (відповідно до протоколу засідання першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 20.02.2020 року № 1) В. Чумаком 20.02.2020 року в частині включення його до Групи 1 для проведення тестування 5 березня 2020 року; визнати протиправним та скасувати рішення кадрової комісії №2 «Про неуспішне проходження прокурором атестації у зв`язку з неявкою» від 02.04.2020 року №179; визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Запорізької області від 29.04.2020 року №728к; поновити ОСОБА_1 ,  на посаді начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України та Державної прикордонної служби прокуратури Запорізької області. Допустити рішення до негайного виконання; стягнути з прокуратури Запорізької області, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 02909973, на користь ОСОБА_1 ,  17 843,85 гривень середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.05.2020 року (включно) по 20.05.2020 року (включно), а також середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21.05.2020 року (включно) по день ухвалення судом рішення по суті у цій справі; встановити судовий контроль за виконанням рішення шляхом зобов`язання прокуратури Запорізької області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2020р. адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано графік складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, затвердженого Головою першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур (відповідно до протоколу засідання першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 20.02.2020 року № 1) В. Чумаком 20.02.2020 року - в частині включення ОСОБА_1 , (посвідчення № НОМЕР_1 ) під порядковим номером 429 до Групи 1 для проведення тестування 5 березня 2020 року.
Визнано протиправним та скасовано рішення кадрової комісії №2 «Про неуспішне проходження прокурором атестації у зв`язку з неявкою» від 02.04.2020 року №179 .
Визнано протиправним та скасовано наказ Прокурора Запорізької області від 29.04.2020 року №728к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України та Державної прикордонної служби прокуратури Запорізької області на підставі пункту 9 частини першої  статті 51 Закону України «Про прокуратуру»  з 30 квітня 2020 року.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України та Державної прикордонної служби Запорізької обласної прокуратури, (код ЄДРПОУ 02909973) з 01 травня 2020 року.
Стягнуто з Запорізької обласної прокуратури, (код ЄДРПОУ 02909973), на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.05.2020 року (включно) по 21.10.2020 року  (включно) у розмірі 179452,04 грн.
Рішення суду  в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та присудження виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 31175,99 грн. допущено до негайного виконання.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
01.12.2020 року Запорізька обласна прокуратура звернулася із заявою про роз`яснення рішення суду, в якій просить роз`яснити рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2020р. по справі №160/5839/20 щодо посади, на яку поновити ОСОБА_1 у Запорізькій обласній прокуратурі. 
В обґрунтування  зазначено, що без роз`яснення відповідне судове рішення важко виконати через те, що існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 У задоволенні заяви Запорізької обласної прокуратури про роз`яснення судового рішення по адміністративній справі №160/5839/20 відмовлено.
Не погодившись із вказаною ухвалою, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити заяву про роз`яснення рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2020р. по справі №160/5839/20.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник посилається на прийняття оскаржуваної ухвали з порушенням норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення питання.
Учасники справи правом надання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції дійшов висновку про її необґрунтованість.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Статтею 254 КАС України  передбачено порядок роз`яснення судового рішення.
Відповідно до ч. 1  ст. 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.
Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання (ч.2  ст. 254 КАС України).
Статтею 254 КАС України  передбачено порядок роз`яснення судового рішення.
Відповідно до ч.1  ст. 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.
Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання (ч.2  ст. 254 КАС України).
Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.
Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.
Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.
Крім того, роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішенням, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб.
Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 27.02.2019 року у зразковій справі № 806/3265/17.
Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що мотивувальна та резолютивна частини рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2020р. по справі №160/5839/20 викладені чітко та зрозуміло. Колегією суддів не встановлено недотримання вимоги ясності, визначеності судового рішення, яка означає, що судове рішення не може містити положень, які викликають суперечки під час виконання рішення.
На підставі викладеного, оскільки судове рішення є зрозумілим, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для роз`яснення судового рішення.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що до повноважень суду не входить роз`яснення порядку виконання судового рішення, оскільки це суперечить вимогам  ст. 254 КАС України.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви позивача.
Згідно ч. 1  ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ч.1  ст.242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.
Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч. 1  ст. 312 КАС України).
Відповідно до  ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст.  243,  250,  254,  308,  310,  312,  316,  321,  322,  325,  326,  327,  382,  383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Запорізької обласної прокуратури залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 в адміністративній справі №160/5839/20  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених ч. 2    ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва