Ухвала
Іменем України
 
08 лютого 2021 року
м. Київ
Провадження № 51-2973 зно 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                               ОСОБА_1 ,
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3  
розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року та ухвалу Верховного Суду України від 30 березня 2004 року в порядку ч. 1 ст. 404-4 КПК України (1960 року) в редакції станом на 21 червня 2001 року, 
встановив:
Вироком Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 152, ч. 4 ст. 152, п. 10 ч. 2 ст. 115, ст. 70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі.
Ухвалою Верховного Суду України від 30 березня 2004 року касаційну скаргу засудженого залишено без задоволення, а вирок Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року щодо ОСОБА_4 – без зміни.
02 лютого 2021 року до Верховного Суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року та ухвали Верховного Суду України від 30 березня 2004 року про перегляд сказаних рішень в порядку ч. 1 ст. 404-4 КПК України (1960 року) в редакції станом на 21 червня 2001 року, у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, які істотно вплинули на правильність судового рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. 
Засуджений ОСОБА_4 у клопотанні порушує питання про перегляд вироку апеляційного суду та ухвали суду касаційної інстанції в порядку, який був передбачений ч. 1 ст. 400-4 КПК України (1960 року), однак зазначену статтю було виключено з КПК України (1960 року) на підставі Закону № 2453-VI від 07 липня 2010 року «Про судоустрій і статус суддів».
Також з 19 листопада 2012 року набрав чинності новий КПК України, а КПК України 1960 року втратив чинність.
Тобто на час звернення засудженого з клопотанням про перегляд судового рішення в указаному вище порядку в законодавстві відсутній зазначений засудженим процесуальний порядок його розгляду.
Враховуючи, що з клопотанням про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року та ухвали Верховного Суду України від 30 березня 2004 року засуджений звернувся після втрати чинності статтею 400-4 КПК України (1960 року), воно не може бути предметом розгляду Верховного Суду, тому клопотання засудженого має бути повернуте. 
Керуючись статтями 429, 441 КПК України, Суд
постановив:
Повернути засудженому ОСОБА_4 його клопотання про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року та ухвали Верховного Суду України від 30 березня 2004 року в порядку ч. 1 ст. 404-4 КПК України (1960 року) в редакції станом на 21 червня 2001 року.
Постанова оскарженню не підлягає.

Судді
 
ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                         ОСОБА_3