У Х В А Л А
про залишення касаційної скарги без руху
 
18 березня 2021 року                                                                      
м. Київ
 
справа №185/6057/18
провадження № 51-4068ск19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі – Суд):
 
головуюча                                       ОСОБА_1 ,
судді:                                                 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду                            Дніпропетровської області від 18 червня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 14 січня 2021 року,
 
в с т а н о в и в:
 
Захисник ОСОБА_4 звернулася до Суду з касаційною скаргою, в якій виклала вимогу про поновлення пропущених строків, які передбачені для касаційного оскарження ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2020 року та ухвали Дніпровського апеляційного суду                        від 14 січня 2021 року, скасування вказаних судових рішень та ухвалення нової ухвали.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України                       (далі – КПК України) в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. 
Таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Зі змісту касаційної скарги захисника убачається, що вона, висловлюючи незгоду з вказаними судовими рішеннями, посилається на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків судів першої та апеляційної інстанцій фактичним обставинам кримінального провадження як на підстави для їх скасування чи зміни, що згідно зі ст. 438 КПК України не є предметом перевірки у касаційному порядку.
При цьому, захисником не враховано положення ч. 1 ст. 433 КПК України, якою передбачені межі перегляду кримінального провадження судом касаційної інстанції.
Так, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.
Такі вимоги мають узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу – без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Однак касаційна скарга захисника в частині вимоги до суду касаційної інстанції не відповідає наведеним положенням ч. 1 ст. 436 КПК України, оскільки захисник виклала вимогу про поновлення пропущених строків, які передбачені для касаційного оскарження ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2020 року та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 14 січня 2021 року, скасування вказаних судових рішень та ухвалення нової ухвали, що не входить до повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Отже, касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху і встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати 10 днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Керуючись ст. 429 КПК України, Верховний Суд 
 
п о с т а н о в и в:
 
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду                 від 14 січня 2021 року залишити без руху і встановити строк, що становить 10 днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу, для усунення недоліків касаційної скарги.
Касаційна скарга підлягає поверненню в разі, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає. 
 
Судді: 

 
 
ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                                        ОСОБА_3