КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Справа   № 757/54952/19-ц                                               Головуючий у суді першої інстанції: Остапчук Т.В. апеляційного провадження: 22-ц/824/12800/2020   Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
 
09 грудня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
                                    Головуючого                                           Волошиної В.М.
                                   Суддів                                          Слюсар Т.А., Кирилюк Г.М.
                                   Секретаря судового засідання               Рудик О.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгена Вікторовича про оскарження відмови у вчиненні нотаріальної дії.
Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги,  колегія суддів, 
в с т а н о в и л а:
У жовтні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгена Вікторовича про оскарження відмови у вчиненні нотаріальної дії, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 07 липня 1999 року ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Краснолуцького міського нотаріального округу Луганської області Зачипіленко С.О., зареєстрований в нотаріальному реєстрі за номером 57, яким заповідав усе своє майно ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер у своєму будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Місце смерті ОСОБА_3 знаходиться на тимчасово окупованій території України. 06 червня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. за її заявою заведено спадкову справу № 6/2018. 03 грудня 2018 року вона подала до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгена Вікторови заяву про видачу свідоцтва про спадщину за заповітом на грошові заощадження з належними відсотками, виплатами, компенсаціями, що знаходяться в ТВБВ 10012/81 філії - Луганське обласне управління АТ «Ощадбанк» на рахунку № НОМЕР_1 ,                   № НОМЕР_2 . Того ж дня приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. прийнята постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії.
Відмову Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгена Вікторовича у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом вважає безпідставною, посилаючись на те, що  порядком видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, що визначено пунктом 5 глави 10 розділу ІІ «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», а також Законом України «Про нотаріат» не передбачено наслідків у вигляді відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з тих підстав, які вказав приватний нотаріус у постанові від 03 грудня 2018 року. Приватним нотаріусом не враховано, що вимоги про обов`язкову реєстрацію у Єдиному реєстрі заповіту, який було складено і посвідчено 07 липня 1999 року є такими, що суперечать статті 58 Конституції України, оскільки до 01 травня 2001 року перевірка наявності заповіту у Єдиному реєстрі не була обов`язковою, а до 17 жовтня 2000 року такого реєстру не існувало, а відтак заповіт, що складений у 1999 році не міг бути внесений до Єдиного реєстру заповітів. Підпункт 2.3. пункту 2 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», на який посилається у постанові приватний нотаріус, не передбачає обов`язкового отримання нотаріусом відповіді на запит і не визначає, що такий запит має бути направлений безпосередньо до того нотаріуса, який посвідчив заповіт.
Зазначала, що вона виконала всі вимоги законодавства, подала всі документи, у тому числі оригінал заповіту, які за змістом і формою відповідають законодавству для вчинення такої нотаріальної дії як видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 
Посилаючись на те, що Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. своєю безпідставною відмовою у вчиненні нотаріальної дії фактично позбавив її як спадкоємця можливості реалізувати право на отримання спадщини за заповітом, просила скасувати постанову від 03 грудня 2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесену Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. та зобов`язати Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. видати ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошові заощадження з належними відсотками, виплатами, компенсаціями, що знаходяться в ТВБВ 10012/81 філії - Луганське обласне управління АТ «Ощадбанк» і залишились після смерті ОСОБА_3 на рахунку № НОМЕР_1 із залишком вкладу 80 333,65 грн., на рахунку № НОМЕР_2 із залишком вкладу 13,40 грн.
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 22 квітня 2020 року в позові ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгена Вікторовича про оскарження відмови у вчиненні нотаріальної дії відмовлено.
Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, представник позивача подав апеляційну скаргу.  
В апеляційній скарзі порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового судового рішення про задоволення позову ОСОБА_2 , мотивуючи тим, що при прийнятті рішення судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права та наявна невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що суд першої інстанції не врахував, що при складанні заповіту було виконано усі вимоги законодавства України, які існували на дату такого складання, тобто на 07 липня 1999 року. Заповіт ОСОБА_3 не зареєстрований в спадковому реєстрі з тієї причини, що на дату складання заповіту не існувало як самої реєстрації, так спадкового реєстру. Судом першої інстанції при ухвалені рішення не надано жодної оцінки позиції позивача та не застосовано норми статті 58 Конституції України.
Висновок суду першої інстанції про те, що позивач обрав невірний спосіб захисту вважає помилковим, оскільки згідно з частиною 1 статті 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Отже отримання свідоцтва про право на спадщину є єдиним можливим способом реалізації позивачем свого права на спадщину.
У визначений ухвалою суду строк, відповідач не скористався процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції - частина 3 статті 360 ЦПК України.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 підтримав доводи апеляційної скарги та просив їх задовольнити.
Представник відповідача Різник О.О. заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив судове рішення суду першої інстанції залишити без змін.
 Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних  підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 07 липня 1999 року ОСОБА_3 зробив особисте розпорядження на випадок своєї смерті, за яким все своє майно, що на день смерті буде належати йому, де б воно не було та з чого б воно не складалося заповідав ОСОБА_2 . Заповіт від 07 липня 1999 року посвідчено приватним нотаріусом Краснолуцького міського нотаріального округу Луганської області Зачипіленко С.О., зареєстрований в нотаріальному реєстрі за номером 57, з використанням бланку нотаріальних документів серії АВВ№ 091256 (а.с. 44).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Місце смерті - Україна, Луганська область, місто Петровське             ( а.с. 37).  
Внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина. За прийняттям спадщини звернулась особа, визначена у заповіті - ОСОБА_2 .  
Заява ОСОБА_2 про прийняття спадщини на нотаріальному бланку від 19 червня 2018 року, із засвідченим справжності підпису ОСОБА_2 приватним нотаріусом Станично-Луганського районного нотаріального округу Луганської області Ліньковою О.П., подана до  Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгена Вікторовича (а.с. 35).
26 червня 2018 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В.заведено спадкову справу № 6/2018 до майна померлого                ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с. 48).
Під час вчинення нотаріальних дій Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. витребувано відомості з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, з якого вбачається, що бланк нотаріальних документів серії АВВ№ 091256 отримано приватним нотаріусом Краснолуцького міського нотаріального округу Луганської області Зачипіленко С.О. та 07 липня 1999 року витрачений для оформлення заповіту (а.с. 45).
Відповідно до отриманої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. відповіді від 26 червня 2018 року на запит з спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) інформація про заповіт ОСОБА_3 у спадковому реєстрі відсутня (а.с. 46).
Інформація про заведення спадкових справ щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та видача на їх підставі свідоцтв про право на спадщину у спадковому реєстрі відсутня, що підтверджується інформаційною довідкою від 26 червня 2018 року (а.с. 47).
На запит приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. до ПАТ «Державний ощадний банк України», Луганське обласне управління АТ «Ощадбанк» надійшла відповідь з ПАТ «Державний ощадний банк України» від 19 жовтня 2018 року № 46-07/10284/10220 про те, що на ім`я ОСОБА_3 станом на 17 жовтня 2018 року наявна інформація та рахунки у ТВБВ 10012/81 філії - Луганське обласне управління АТ «Ощадбанк»:                                  № НОМЕР_1 із залишком вкладу 80 333,65 грн., № НОМЕР_2 із залишком вкладу 13,40 грн. Заповідальні розпорядження по зазначених рахунках відсутні. Зазначено, що перевірка наявності компенсаційних рахунків, залишку коштів на них та заповідальних розпоряджень за всіма вкладами в установах філії - Луганське обласне управління АТ «Ощадбанк» можлива лише після відновлення роботи тимчасово непрацюючих відділень на непідконтрольній українській владі території (а.с. 52).
03 грудня 2018 року спадкоємцем ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. подана заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке складається з грошових заощаджень з належними відсотками, виплатами, компенсаціями, що знаходяться в ТВБВ 10012/81 філії - Луганське обласне управління АТ «Ощадбанк» на рахунку  № НОМЕР_1 із залишком вкладу 80 333,65 грн., на рахунку № НОМЕР_2 із залишком вкладу 13,40 грн. (а.с. 53).
Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. від 03 грудня 2018 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 60).
Досліджуючи вимоги та заперечення сторін у справі, надаючи оцінку зібраним у справі доказам, визначаючи юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, суд першої інстанції, виходив з такого.
У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)
Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом.
Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК України).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (стаття 1220 ЦК України).
Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
За загальним правилом місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, однак згідно з частиною третьою статті 1221 ЦК України в особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом.
Так, відповідно до статті 9-1 Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням Кабінету Міністрів України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів.
Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р місто Петровське (колишня назва Петрово-Красносілля) Луганської області належить до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.
Як встановлено судом першої інстанції й це вбачається з матеріалів справи, що  внаслідок смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , місце смерті - Україна, Луганська область, місто Петровське, відкрилася спадщина. 
За прийняттям спадщини у визначений законом строк та у порядку встановленому частиною третьою статті 1221 ЦК України та статтею 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» звернулась особа, визначена у заповіті - ОСОБА_2 , із заявою до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгена Вікторовича (а.с. 35). 
Спадкоємцем ОСОБА_2 було надано оригінал заповіту (а.с. 44).
На підставі її заяви 26 червня 2018 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. заведено спадкову справу № 6/2018 (а.с. 48).
Відповідно до статті 5 Закону України «Про нотаріат» нотаріус зобов`язаний здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до Закону і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики; сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам та інші.
Як передбачено підпунктами 2.2., 2.3. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. У разі наявності заповіту нотаріусу подається його оригінал чи дублікат. Повна інформація про заповіт, який було посвідчено іншим нотаріусом, витребовується нотаріусом шляхом направлення запиту.
Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, при оформленні спадщини за заповітом нотаріус має надати правову оцінку заповіту, перевірити його реєстрацію у спадковому реєстрі та чинність на момент смерті заповідача; якщо наданий спадкоємцем заповіт не відповідає вимогам законодавства, нотаріус відмовляє у його прийомі - підпункти 4.12., 5.1. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.
Положення про Єдиний реєстр заповітів та спадкових справ затверджено наказом Міністерства юстиції України від 17 жовтня 2000 року № 51/5.
Пунктом 5 наказу № 51/5 установлено, що всі  заповіти,  складені  та  посвідчені, змінені  або  скасовані  в  установленому  законодавством порядку, заведені спадкові справи та видані свідоцтва про право на спадщину з 01.12.2000 підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиному реєстрі заповітів та спадкових справ у порядку,  передбаченому  Положенням про Єдиний реєстр.
Розділом 4 «Перехідні положення» Положення про Єдиний реєстр заповітів та спадкових справ  передбачено, що заповіти,  складені  та   посвідчені   в   установленому законодавством порядку, заведені спадкові справи до введення в дію Єдиного  реєстру  підлягають  обов`язковій  реєстрації  в  Єдиному реєстрі. Державні  нотаріальні  контори,   державні   нотаріальні архіви   та   приватні   нотаріуси   подають   Адміністратору  або Реєстратору заяви про реєстрацію посвідчених заповітів,  заведених спадкових справ за формою встановленого зразка (додатки 9, 10). Реєстрація таких заповітів і спадкових справ  в  Єдиному реєстрі здійснюється безкоштовно. 
Статтею 49 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; в інших випадках, передбачених законом.
Відмовляючи у вчиненні нотаріальної дії - видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за заповітом Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. встановив, що у спадковому реєстрі відсутня інформація про реєстрацію заповіту посвідченого приватним нотаріусом Краснолуцького міського нотаріального округу Луганської області Зачипіленко С.О.  07 липня 1999 року, зареєстрованого в реєстрі № 57 від імені ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Отримання повної інформації про заповіт шляхом направлення запиту нотаріусу, який посвідчив вказаний заповіт, як це передбачено положеннями п.п.2.3. п. 2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, не є можливим, оскільки територія його нотаріального округу віднесена до території де державні органи тимчасово не здійснюють своїх повноважень відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (додаток 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085 ( в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2018 року № 79-р).
Вказане свідчить, що приватний нотаріус при прийнятті оскаржуваної постанови діяв у відповідності до вимог законодавства, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_2 , оскільки постанова Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03 грудня 2018 року є правомірною.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає обставинам справи, які встановлені судом першої інстанції відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються  з нормами матеріального права,  які судом першої інстанції правильно застосовані. А наведені в апеляційній скарзі доводи цих висновків суду першої інстанції не спростовують.
Посилання позивача на те, що відмовою у вчиненні нотаріальної дії приватний нотаріус фактично позбавив її як спадкоємця можливості реалізувати право на отримання спадщини за заповітом є безпідставним і як вірно зазначено судом першої інстанції, що у разі обґрунтованою відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні, з огляду на те, що нотаріальна діяльність в якості свого предмета має безспірні справи щодо реалізації цивільних прав, а судова - справи про право, що узгоджується з роз`ясненнями, наданими судам у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.  
Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги не відшкодовуються та покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.
 
Рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 квітня 2020 року залишити без змін.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий                                                                      
 
Судді: