ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2021 року
м. Харків
Справа № 633/180/20
Провадження № 22-ц/818/796/21 
Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого – Хорошевського О.М.
суддів – Бурлака І.В., Яцини В.Б.
за участю секретаря Пузікової Ю.С.
Учасники справи:
позивач - заступник керівник Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі: Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного підприємства «Чугуєво - Бабчанське лісове господарство»
відповідач – ОСОБА_1 
відповідач - ОСОБА_2 
відповідач - ОСОБА_3 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Харківської обласної прокуратури на рішення Печенізького районного суду Харківської області від 08 вересня 2020 року, постановлене суддею Тимченко А.М за позовом заступника керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі: Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Чугуєво - Бабчанське лісове господарство» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,-
УСТАНОВИВ:
У травні 2020 року заступник керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідачів на користь держави в особі Державного підприємства Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, на загальну суму 427340,56 грн. 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у порушення вимог ст.ст.4, 69 Лісового кодексу України, не маючи спеціального документу для використання лісових ресурсів лісорубного або лісового квитка, тим самим не маючи права здійснювати порубку дерев державною форми власності, здійснили незаконну порубку для власної потреби 48 дерев до ступеня припинення росту. Своїми діями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заподіяли шкоду державі в особі Печенізького лісництва ДП «Чугуєво- Бабчанське лісове господарство», згідно висновку судово-економічної експертизи №12970 від 07 вересня 2017 року на загальну суму 427340,56 грн.
За даним фактом правоохоронними органами було порушено кримінальне провадження № 42017221440000038 від 15.06.2017 року відносно ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 за ч.1 ст. 246 КК України.
Ухвалою Печенізького районного суду Харківської області від 25 квітня 2019 року у справі № 633/126/18 за обвинуваченням ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 закрито кримінальне провадження № 42017221440000038 від 15.06.2017 року відносно останніх за ч.1 ст. 246 КК України на підставі п.4 ч.1 ст. 284 КПК України. Цивільний позов, заявлений Харківським обласним управлінням лісового та мисливського господарства до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 427 340,56 грн. залишено без розгляду, роз`яснено право на пред`явлення позову в порядку цивільного судочинства. 
Рішенням Печенізького районного суду Харківської області від 08 вересня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі заступник керівника Харківської обласної прокуратури просить рішення суду скасувати, як незаконне та необґрунтоване, постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.
Скарга містить посилання на те, що суд не звернув своєї уваги на фактичні обставини по справі, не дав належної оцінки доказам, що підтверджують підстави для стягнення з відповідачів заподіяної матеріальної шкоди.
Вважає, що наданий на підтвердження позовних вимог акт огляду місця скоєння незаконної порубки від 08.06.2017 року та перебування всіх відповідачів на місці вчинення порубки та виявлені предмети – пилка та деревина свідчать про здійснення останніми порубки дерев.
Також зазначено, що декриміналізація діяння не є реабілітуючою підставою закриття кримінального провадження, не виправдовує особу, яка вчинила діяння, що визнавалось злочином на момент його вчинення.
Посилається на те, що до спірних правовідносин слід застосовувати ч. 2 ст. 1166 ЦК України, і саме відповідач повинен довести відсутність його вини у заподіянні шкоди.
У відзивах на апеляційні скарги відповідачі просять рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з посиланням на те, що вони не визнані винними особами в кримінальному провадження та до адміністративної відповідальності їх також не притягнуто. 
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що прокурор не надав суду належні, допустимі та достатні докази, які підтверджують, що саме ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 здійснили спил дерев, їх протиправними діями була завдана шкода, а також, що дії відповідачів були неправомірними та винними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок.
Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції.
В ухвалі Печенізького районного суду Харківської області віжд 25.04.2019, якою закрито кримінальне провадження зазначено, що органами досудового розслідування встановлено, що у кінці травня 2017 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_1 , перебуваючи у групі осіб зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 , а також невстановленою у ході досудового розслідування особою, прибули за кермом транспортних засобів - вантажного автомобілю марки « ЗІЛ 131», державний номер « НОМЕР_1 » та вантажного автомобілю марки « Газ 66», державний номер « НОМЕР_2 » до кварталу № 147 виділу № 4 урочища « Артемівка-1», Печенізького лісництва ДП « Чугуєво-Бабчанське лісове господарство», на відстані близько 300 метрів від автодороги « Артемівка- Борщова», Печенізького району Харківської області, за географічними координатами : « широта 49.959498», « довгота 37.116572». Впевнившись у відсутності на території вказаної ділянки місцевості сторонніх осіб, у ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , неповнолітнього ОСОБА_3 , та невстановленої в ході досудового розслідування особи виник злочинний намір, направлений за здійснення незаконної порубки дерев. У подальшому , в проміжок часу з кінця травня 2017 року по 07 червня 2017 року, точного проміжку часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , неповнолітній ОСОБА_3 та невстановлена особа, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись єдиним корисливим мотивом наживи, з метою незаконного збагачення за рахунок власності держави, у порушення вимог ст. ст. 4,69 Лісового кодексу України, не маючи спеціального документу для використання лісових ресурсів лісорубного або лісового квитка, тим самим не маючи права здійснювати порубку дерев державної форми власності, використовуючи заздалегідь заготовлену бензопилу ТМ « STIHL Saber 3/8», здійснили незаконну порубку для власної потреби 48 штук дерев до ступеня припинення росту за сироростучими. 
Цією ухвалою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України та закрито кримінальне  провадження № 42017221440000038 від 15.06.2017 року на підставі п.4 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо збереження українських лісів та запобігання незаконному вивезенню необроблених лісоматеріалів» від 06 вересня 2018 року, яким було внесено зміни до ст. 246 КК України щодо розміру спричиненої шкоди, необхідної для кваліфікації за цією статтею. Цивільний позов, заявлений Харківським обласним управлінням лісового та мисливського господарства до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 427 340,56 грн. залишено без розгляду, роз`яснено право на пред`явлення позову в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до акту огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 08 червня 2017 року Державного агентства лісових ресурсів України Харківського управління лісового та мисливського господарства було виявлено незаконну рубку 48 дерев дубу, клена та акації і 3 дерев пошкоджених до ступеня неприпинення росту. До акту додано відомість переліку пнів за 2017 рік ( аркуш справи 11)
Крім того, зі змісту акту огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 08 червня 2017 року вбачається, що 07.06.2017 року на місці скоєння незаконної порубки - кварталу № 147 виділу № 4 урочища « Артемівка-1», Печенізького лісництва ДП « Чугуєво-Бабчанське лісове господарство», на відстані близько 300 метрів від автодороги « Артемівка- Борщова», Печенізького району Харківської області, працівниками СВ поліції смт Печеніги було затримано автомобіль ЗІЛ-181 д.н. НОМЕР_1 , в салоні якого знаходилися ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також бензомоторна пилка, в кузові автомобіля знаходилася деревина.
Проте, ухвалою Печенізького районного суду Харківської області від 25 квітня 2019 року не встановлено, що саме ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично вчинили інкриміновані ним діяння та ступень участі кожного з них у їх скоєнні.
Доказів притягнення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбачене ст. 65 КУпАП- незаконну порубку дерев матеріали справи не містять. Інших доказів які б свідчили про скоєнні інкримінованого діяння саме цими особами у матеріалах справи відсутні. 
Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

За правилами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення).

Згідно з ч. 2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
Суд першої інстанції, на підставі встановлених обставин справи та належним чином оцінених доказів, зробив правильний висновок про те, що в відсутні належні, достатні та допустимі докази на підтвердження того, що з вини саме відповідачів завдана шкода державі в особі: Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Чугуєво - Бабчанське лісове господарство» в розмірі 427 340,56 грн., що дії останніх були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначених осіб та зробив обгрунтований висновок про відмову у задоволенні позовних вимог.
Оскільки доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 , 375, 381-384 ЦПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Харківської обласної прокуратури залишити без задоволення.
Рішення Печенізького районного суду Харківської області від 08 вересня 2020  року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Головуючий                                                                              О.М. Хорошевський 
Судді:                                                                                   І.В. Бурлака 
В.Б. Яцина
Повний текст постанови складено 20.01.2021.