МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
Справа № 490/1596/17
Провадження №22-з/812/12/21
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       10 лютого 2021 року Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах : 
головуючого – Темнікової В.І.,
суддів – Бондаренко Т.З., Яворської Ж.М., 
із секретарем судового засідання – Біляєвою В.М.,
розглянувши клопотання Миколаївської обласної прокуратури про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за апеляційною скаргою заступника прокурора Миколаївської області на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 серпня 2019 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про визначення суми шкоди, завданої рішеннями, діями органів досудового слідства, суду, 
в с т а н о в и л а :
В лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визначення суми шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури і суду в кримінальній справі №10910017 по обвинуваченню його в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, та з урахуванням уточнених заяв від 27 липня 2018 року, від 11 лютого 2019 року просив: визначити компенсацію заподіяної йому моральної шкоди у розмірі 20177122,68 гривень, понесених транспортних витрат у розмірі 10245,96 гривень, витрат зі сплати судового збору у розмірі - 352,40 гривень та витрат на юридичну допомогу у розмірі 8000 гривень, що підлягають безспірному списанню з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 . 
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 серпня 2019 року визначено суму шкоди, завданої ОСОБА_1 незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду в кримінальній справі №10910017 в розмірі 515237 грн 96коп., що складається з 496992грн. 00коп. як компенсація моральної шкоди, 10245 грн 96коп. як відшкодування витрат на проїзд, 8000 грн. 00коп. як відшкодування витрат на правову допомогу, що підлягає безспірному списанню з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 .
Державна казначейська служба України зверталась до суду з апеляційною скаргою на вказане судове рішення. Проте, ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 08 квітня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної казначейської служби України на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 серпня 2019 року.
25 травня 2020 року з апеляційною скаргою на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 серпня 2019 року звернувся заступник прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Державної казначейської служби України, в якій вказував на неналежне здійснення Державною казначейською службою України як суб`єктом владних повноважень владних повноважень покладених на нього державою обов`язків щодо захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, та наявністю у прокурора обґрунтованих підстав для захисту інтересів держави, оскільки ухвала, якою стягнено кошти з Державного бюджету України, залишилась неоскарженою. 
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 05 червня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Державної казначейської служби України на ухвалу Центрального районного суду міста Миколаєва від 07 серпня 2019 року.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 вересня 2020 року задоволено касаційну скаргу заступника прокурора Миколаївської області та скасовано ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 05 червня 2020 року, а справу передано до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду справи.
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою на заступника прокурора Миколаївської області на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 серпня 2019 року.        
       Постановою Миколаївського апеляційного суду від 16 грудня 2020 року апеляційну скаргу заступника прокурора Миколаївської області задоволено частково. Скасовано ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 серпня 2019 року в частині вирішення вимог ОСОБА_1 про визначення суми компенсації моральної шкоди, витрат на правову допомогу та загальної суми завданої ОСОБА_1 шкоди та ухвалено в цій частині нове судове рішення.
       Визначено розмір моральної шкоди завданої ОСОБА_1 незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду у розмірі 300 000 та загальну суму завданої ОСОБА_1 шкоди у розмірі 310 245 грн.96коп.
       У задоволенні вимог ОСОБА_1 про визначення суми компенсації як відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 8000грн. відмовлено. В іншій частині ухвалу суду залишено без змін.
       19 січня 2021 року на адресу апеляційного суду надійшла заява Миколаївської обласної прокуратури про ухвалення додаткового рішення по справі, а саме про вирішення питання про стягнення на користь Миколаївської обласної прокуратури коштів сплачених за подачу апеляційної та касаційної скарг у даній справі. 
       Заява мотивована тим, що Миколаївським апеляційним судом під час прийняття постанови від 16 грудня 2020 року не вирішено питання про розподіл між відповідачами судового збору, сплаченого прокуратурою за подачу апеляційної та касаційної скарги у цій справі.
       Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню з наступних підстав.
       Відповідно до пункту 3 частин першої, третьої статті 270 ЦК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
        Згідно ч.13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. В силу частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
       Як убачається з матеріалів справи Миколаївським апеляційним судом часткового задоволено апеляційну скаргу заступника прокурора Миколаївської області на ухвалу суду першої інстанції, а саме скасовано ухвалу суду в частині вирішення вимог ОСОБА_1 про визначення суми компенсації моральної шкоди, витрат на правову допомогу та загальної суми завданої ОСОБА_1 шкоди та ухвалено в цій частині нове судове рішення.
       Визначено розмір моральної шкоди завданої ОСОБА_1 незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду у розмірі 300 000 та загальну суму завданої ОСОБА_1 шкоди у розмірі 310 245 грн.96коп. У задоволенні вимог ОСОБА_1 про визначення суми компенсації як відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 8000грн. відмовлено. В іншій частині ухвалу суду залишено без змін.
Питання про розподіл судових витрат в постанові Миколаївського апеляційного суду від 16 грудня 2020 року не вирішено.
В силу пункту 13 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання: позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду. Тому позивачем судовий збір не сплачувався при зверненні до суду.
За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про визначення суми шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури і суду, ухвала про визначення суми шкоди, завданої ОСОБА_1 незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду в кримінальній справі №10910017 в розмірі 515237 грн 96коп. була постановлена саме судом. Постанова про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури, зазначеними органами не виносилася та до суду не оскаржувалася.
Системний аналіз статті 14 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду» свідчить, що від сплати судових витрат звільняються сторони у справах про оскарження постанови про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури.
Згідно п.9 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду юридичною особою сплачується судовий збір у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до платіжного доручення №1919 від 06 листопада 2020 року за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду прокуратурою Миколаївської області сплачено судовий збір у розмірі 2102 грн. 
Апеляційна скарга прокуратури Миколаївської області задоволена частково (40%), виходячи з того, що оскаржувана сума за ухвалою суду становила 515237,96 грн., а за результатами розгляду апеляційної скарги ця сума була зменшена до 310245,96грн.
Згідно ч.7 ст. 141 ЦПК України якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Пункт  2  постанови КМУ № 590 від 27 квітня 2006 року із змінами від 28 лютого 2018 року «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» передбачає  компенсацію судових витрат за рахунок держави в їх фактичному розмірі, але не більше граничних розмірів компенсації таких витрат згідно з додатком, коли сторони у цивільній або адміністративній справі звільнені від оплати судових витрат.
Пунктом 5 вказаної Постанови встановлено, що Міністерству фінансів слід передбачати Державній судовій адміністрації за відповідною бюджетною програмою кошти для компенсації судових витрат у цивільних та адміністративних справах.
       Враховуючи те, що апеляційна скарга прокуратури Миколаївської області задоволена частково (40%), а позивач звільнений від сплати судового збору, Миколаївській обласній прокуратурі сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги підлягає компенсуванню за рахунок держави, але пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 840 грн 80 коп. 
       Крім того, матеріали справи свідчать про те, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 вересня 2020 року задоволено касаційну скаргу заступника прокурора Миколаївської області та скасовано ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 05 червня 2020 року, а справу передано до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду справи.
       Тобто зміни чи ухвалення нового рішення не відбулося. 
       Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
       У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року у справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зазначено, що у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
        Відповідно до платіжного доручення №1126 від 10 липня 2020 року прокуратурою Миколаївської області за подачу касаційної скарги сплачено 2102 грн. судового збору.
Оскільки касаційна скарга була задоволена в повному обсязі, сплачений судовий збір за подачу касаційної скарги також підлягає компенсуванню за рахунок держави, але в повному розмірі у сумі 2102 грн.
       За такого витрати, понесені Миколаївською обласною прокуратурою на сплату судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 840 грн. 80 коп., та за подання касаційної скарги - в розмірі 2102 грн. підлягають компенсації за рахунок держави Державною судовою Адміністрацію України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись статтями 141, 270, 368 ЦПК України, суд 
п о с т а н о в и в:
       
Заяву заступника керівника обласної прокуратури про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.
       Ухвалити у справі додаткову постанову, якою компенсувати понесені Миколаївською обласною прокуратурою судові витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп., та за подання касаційної скарги - в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. за рахунок держави Державною судовою адміністрацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
       Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий 

Судді: 

Повний текст додаткової постанови складено 11 лютого 2021 року.