Дата документу 01.02.2021 Справа № 334/5435/17

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
     Єдиний унікальний №334/5435/17                  Головуючий у 1 інстанції Добрєв М.В. 
Провадження № 22-ц/807/314/21 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
01 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.
суддів: Бєлки В.Ю.,
Кухаря С.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 в особі представника  ОСОБА_2 на додаткове рішення Ленінського  районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до   ОСОБА_1  про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И ЛА:

У серпні 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Ат КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.12.2013 року у сумі 8206,92 грн. та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 159,70 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
26 жовтня 2020 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, у якій просив ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 30 920 грн.
Додатковим рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом неповно з`ясовані всі обставини справи, та посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить додаткове рішення суду скасувати, заяву про ухвалення додатково рішення задовольнити в повному обсязі. Стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на його користь судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
АТ КБ «ПриатБанк» надало суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.2 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менша розміру ста мінімальних заробітних плат.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 26 жовтня 2020 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Тивоненко Данила Русланович звернувся до суду із заявою, у якій просив ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 30920 грн.
В обґрунтування заяви зазначено, що для надання правової допомоги в даній справі позивачем було залучено адвоката Тивоненка Д.Р., з яким був укладений Договір про надання адвокатом правової допомоги від 10/03 від 10.03.2020 року. За умовами вказаного Договору Клієнт доручає, а Адвокатське бюро «Данила Тивоненка «Пріоритет» в особі керуючого Тивоненка Данила Руслановича зобов`язується надати Клієнту правничу допомогу усіма законними методами та способами для захисту та відновлення порушених, оспорюваних та/або невизнаних прав і законних інтересів Клієнта, а Клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правничу допомогу та компенсувати фактичні витрати Адвокатського бюро.
Доручення Клієнта і обсяг правничої допомоги (перелік робіт і послуг), що надається Адвокатським бюро, визначається у кладених між Сторонами додатках до цього Договору.
Сторони погодили, що вартість гонорару адвоката визначається виходячи з наступних розцінок: консультації - 2000,00 грн.; складання заяви про ознайомлення з матеріалами справи - 500,00 грн.; ознайомлення з матеріалами справи - 1500,00 грн.; складання зави про перегляд заочного рішення - 2000,00 грн.; складання заяви про закінчення виконавчого провадження - 500,00 грн.; складання відзиву на позов - 5000,00 грн.; складання заяви про застосування строків позовної давності - 500,00 грн.; складання заяви про витребування доказів - 500,00 грн.; підготовка до подачі відзиву до канцелярії суду - 1000,00 грн.; представництво клієнта в одному судовому засіданні 2000,00 грн.; перегляд справи в суді апеляційної інстанції - від 5000,00 грн.; перегляд справи у Верховному суді - від 10000,00 грн. Детальний розрахунок вартості наданих правових послуг за Договором про надання адвокатом правової допомоги від міститься в Переліку та вартості послуг за договором № 10/03 від 10.03.2020р.
В Акті № 1 приймання-передачі правової допомоги до вказаного Договору від 30.04.2020 року загальна вартість послуг становить 15500,00 грн.
10.09.2020 року в Акті № 2 до вказаного Договору від 30.04.2020 року загальна вартість послуг становить 8000,00 грн., а разом становить 23500,00 грн.
Відмовляючи в ухваленні додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не було надано копій з книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці; крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність візуально відсутні ознаки того, що вони були прошиті та пронумеровані, а у графі реквізити документа, що підтверджує понесені витрати, реквізити наданих копій товарних чеків відсутні.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000 та від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.
Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Компенсація витрат на правову допомогу у цивільних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді, при складанні процесуальних документів, наданні інших необхідних для представництва та захисту прав замовника послуг.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами із наданням.
Згідно із статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З 15 грудня 2017 року ЦПК України запроваджено нові правила компенсації витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
1. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
2. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
3. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із правилами пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.
Виходячи із положень статей 133, 137, 141 ЦПК України, статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наявні в матеріалах справи: договір про надання правової допомоги від 10/03 від 10.03.21020року, укладений між Адвокатським бюро «Данила Тивоненка «Пріоритет» в особі керуючого Тивоненка Данила Руслановича та ОСОБА_1 , Перелік та вартість послуг за договором № 1, № 2 до Договору від 10.03.2020 року про надання адвокатом правової допомоги, в якому визначений розмір гонорару, копія Актів приймання-передачі правової допомоги до Договору про надання правової допомоги, а також копії двох розрахункових квитанцій без копії Книги обліку доходів і витрат не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони.
Розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення врахував складність справи, обсяг і складність виконаної адвокатом роботи, критерій необхідності подання відзиву на позов та значимості таких дій у справі виходячи з її конкретних обставин.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 23500,00 грн. є завищеними, належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу розподілу судових витрат, та не підтверджені.
Відповідно до Порядку ведення книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці; крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (затверджено наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 № 481), книга повинна бути прошнурована та пронумерована.
Ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції не надано копій з книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці; крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність візуально відсутні ознаки того, що вони були прошиті та пронумеровані, а у графі реквізити документа, що підтверджує понесені витрати, реквізити наданих копій товарних чеків відсутні.
Враховуючи складність справи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, відсутності належним чином підтверджених витрат на правову допомогу, відсутності розрахунку таких витрат, а також з урахуванням поданого представником позивача заперечення щодо заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу та його доводів щодо неналежно підтверджених витрат на правову допомогу, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви.
Відповідачем у суді першої та апеляційної інстанції до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення не надавалися документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Як зазначила Велика Палата Верховного суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Доводи апеляційної скарги представника відповідача не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.
Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Додаткове рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2020 року у цій справі залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 01 лютого 2021 року.

Головуючий

Судді: