Ухвала 
 
10 березня 2021 року 
м. Київ
 
справа № 408/489/20
провадження № 61-18740ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Луганського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального закладу «Станично-Луганський районний будинок культури», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_1 , про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Комунального закладу «Станично-Луганський районний будинок культури», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,                          - ОСОБА_1 , про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
 
Рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 29 травня 2020 оку у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. 
 
Постановою Луганського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Біловодського районного суду Луганської області від 29 травня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення позову. 
Визнано незаконним та скасовано наказ виконуючого обов`язки директора Комунального закладу «Станично-Луганський районний будинок культури» ОСОБА_1 від 23 жовтня 2019 року № 87 про звільнення ОСОБА_2 з посади прибиральника службових приміщень за прогул без поважних причин на підставі пункту 4 статті 40 КЗпП України.
 
Поновлено ОСОБА_2 на посаді прибиральника службових приміщень Комунального закладу «Станично-Луганський районний будинок культури».
 
Стягнуто з Комунального закладу «Станично-Луганський районний будинок культури» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 24 жовтня 2019 року по день ухвалення рішення 11 листопада 2020 року в розмірі 52 459,44 грн без утримання податку й інших обов`язкових платежів.
Вирішено питання щодо судових витрат. 
 
У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Луганського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 11 січня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху для зазначення у касаційній скарзі обов`язкових підстав касаційного оскарження та надання до суду касаційної інстанції оригінал квитанції про сплату судового збору з документально підтвердженими відомостями щодо зарахування сплаченого ОСОБА_1 судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 3 363,20 грн до спеціального фонду Державного бюджету України. 
 
У січні 2021 року заявником у встановлений судом строк зазначені недоліки касаційної скарги усунуто. 
 
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-2801цс15 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), та вказує про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування положень статей 12, 81 ЦПК України у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України). 
 
Касаційна скарга  ОСОБА_1 на постанову Луганського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом позовом ОСОБА_2 до Комунального закладу «Станично-Луганський районний будинок культури», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_1 , про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Луганського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року. 
 
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 12 квітня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
Витребувати із Біловодського районного суду Луганської області цивільну справу № 408/489/20. 
 
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                             Ю. В. Черняк
 
         І. А. Воробйова
 
          Р. А. Лідовець