ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2021                                                                                               Справа №  904/186/21
м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65, зал №511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач)
суддів: Широбокова Л.П., Орєшкіна Е.В.
секретар судового засідання Абадей М.О.
за участю представників:
від позивача: не з`явився
від відповідача: Юрченко І.О., ордер ДП №2248/039 від 15.01.202, адвокат
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія Дніпропетровського науково-дослідного інституту будівельного виробництва" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2021 у справі №904/186/21 (суддя Назаренко Н.Г.)
за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", м.Дніпро
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія Дніпропетровського науково-дослідного інституту будівельного виробництва", м.Дніпро
про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2021 у справі №904/186/21 заяву АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" про забезпечення позову до подання позову задоволено.
Вжито заходів щодо забезпечення позову АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" (49107, м. Дніпро, шосе Запорізьке, 22, код ЄДРПОУ 23359034) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія Дніпропетровського науково-дослідного інституту будівельного виробництва" (49050, м. Дніпро, вул. Гагаріна, 115, код ЄДРПОУ 37807315) про спонукання укласти договір про спільне використання технологічних електричних мереж, шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія Дніпропетровського науково-дослідного інституту будівельного виробництва" (49050, м. Дніпро, вул. Гагаріна, 115, код ЄДРПОУ 37807315) зупинити передачу (транзит) електричної енергії власними технологічними мережами субспоживачів, приєднаних до його мереж (КЛ-0,4 кВ від ТП-5787, РУ-04 кВ), а саме:
- АТ "Державний ощадний банк України" приєднаний до ТП 5787,
- ПрАТ "Київстар" ДФ приєднаний до ТП 5787.

Означена ухвала мотивована доведеністю заявником існування реальної загрози ефективного захисту, що істотно ускладнить виконання рішення господарського суду в частині відновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів заявника. Вжиті даною ухвалою заходи до забезпечення позову є пов`язаними з предметом майбутнього позову, а внаслідок їх вжиття не порушуються будь-які права та інтереси осіб, що не є учасниками судового процесу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, ТОВ "Експлуатаційна компанія Дніпропетровського науково-дослідного інституту будівельного виробництва" (відповідач) звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2021 у справі №904/186/21 про вжиття заходів до забезпечення позову; в задоволенні заяви Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" про забезпечення позову відмовити.

Узагальнені доводи апеляційної скарги 

Відповідач в апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права.
Апелянт вважає, що заявлені позивачем заходи забезпечення позову не стосуються припинення постачання (транзиту) електроенергії позивачу, як стороні за договором про спільне використання технологічних електричних мереж №853 від 22.10.2012, а стосуються взаємовідносин, що склалися між відповідачем та філією Дніпропетровського обласного управління АТ Ощадбанк, які врегульовані договором №135 від 01.12.2015 про технічне забезпечення електропостачання споживача. Порядок та умови передачі електроенергії філії Дніпропетровського обласного управління АТ Ощадбанк, визначені Публічним договором про надання послуг з розподілу електричної енергії згідно законодавства. Таким чином, звернення АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" із заявою про забезпечення майбутнього позову шляхом заборони зупиняти передачу (транзит) електричної енергії власними технологічними мережами субспоживачів, приєднаних до його мереж, не узгоджується з майбутнім позовом про спонукання укласти договір про спільне використання технологічних електричних мереж. Такий спосіб забезпечення у даній справі буде не на користь позивача, а на користь третіх осіб.
Відповідач вказує, що забезпечення як інструмент може бути застосовано, зокрема, у разі можливого порушення прав самого відповідача та лише в межах тих прав, за захистом яких такий позивач має звернутися. Однак, в мотивувальній частині ухвали суд зазначив, що дії відповідача по припиненню передачі (транзиту) електроенергії в адресу АТ "Державний ощадний банк України" і ПрАТ "Київстар" можуть порушувати їх права та інтереси. Проте, вказані юридичні особи не є сторонами майбутнього позову. Предметом майбутнього позову є спонукання до підписання договору, а не стягнення збитків відповідно до п. 5.5.9 глави 5.5. розділу V ПРРЕЕ. Таким чином, мотивувальна частина оскаржуваної ухвали не відповідає приписам ч. 2 ст. 136 ГПК України.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач також вказує на те, судом не встановлено наявність спору між позивачем і відповідачем. Ні у заяві про забезпечення позову, ні в ухвалі не піднімається питання про ухилення відповідача від підписання з позивачем договору про спільне використання технологічних електричних мереж та відсутня інформація про здійснення пропозиції до такого підписання. Крім того, відповідач вказує, що позивач повторно звертається з заявою про забезпечення позову без наявності для цього підстав.

Узагальнені доводи та заперечення на апеляційну скаргу
Позивач (АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі") відзив на апеляційну скаргу по суті заявлених вимог не надав.
Рух справи у суді апеляційної інстанції

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.02.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія Дніпропетровського науково-дослідного інституту будівельного виробництва" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2021 у справі №904/186/21; розгляд справи призначено в судовому засіданні на 22.02.2021 о 12:00 год.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.
Копія ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 01.02.2021 була направлена в цей же день учасникам справи автоматично через АСДС КП "ДСС" на електронні пошти, що підтверджується списком розсилки процесуальних документів сторонам по справі від 01.02.2021.
Крім того, ухвалою суду від 01.02.2021 явка представників в судове засідання визнана судом не обов`язковою.
За результатами перегляду справи судом апеляційної інстанції в судовому засіданні 22.02.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, який приймав участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції і судом апеляційної інстанції встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини

Акціонерним товариством "ДТЕК Дніпровські електромережі" заплановано подання до Господарського суду Дніпропетровської області позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія Дніпропетровського науково-дослідного інституту будівельного виробництва" про спонукання укласти договір про спільне використання технологічних електричних мереж.
12.01.2021 позивач подав до Господарського суду Дніпропетровської області заяву про забезпечення позову, шляхом заборони ТОВ Експлуатаційна компанія Дніпропетровського науково-дослідного інституту будівельного виробництва" зупинити передачу (транзит) електричної енергії власними технологічними мережами субспоживачів, приєднаних до його мереж (КЛ-0,4кВ від ТП-5787, РУ-04кВ), а саме:
- АТ "Державний ощадний банк України" приєднаний до ТП 5787:
- ПрАТ "Київстар" ДФ приєднаний до ТП 5787.
Необхідність забезпечення позову позивач пояснив існуванням обґрунтованих підстав вважати, що до винесення рішення, відповідач може припинити передачу (транзит) електроенергії технологічними електромережами на об`єкти субспоживачів, приєднаних до його мереж, мотивуючи свої дії припиненням договору про спільне використання технологічних електричних мереж між позивачем і відповідачем.
Заява позивача обґрунтована тими обставинами, що на сьогоднішній день АТ"ДТЕК Дніпровські електромережі" забезпечує електропостачання через технологічні мережі ТОВ "Експлуатаційна компанія Дніпропетровського науково-дослідного інституту будівельного виробництва" електричну субспоживачам, згідно з укладеними договорами на розподіл електричної енергії. ТОВ "Експлуатаційна компанія Дніпропетровського науково-дослідного інституту будівельного виробництва" на адресу своїм споживачам було направлено листи про припинення постачання електричної енергії у зв`язку із припиненням дії договору про спільне використання технологічних електричних мереж від 22.10.2012 №853,укладеного між АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" і ТОВ "Експлуатаційна компанія Дніпропетровського науково-дослідного інституту будівельного виробництва". Електричні мережі АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" за адресою розташування ТОВ "Експлуатаційна компанія Дніпропетровського науково-дослідного інституту будівельного виробництва" відсутні, отже переключення навантаження на електричне обладнання АТ ДТЕК Дніпровські електромережі" не можливо. Таким чином, позивач вважає, що дії відповідача щодо припинення електропостачання на об`єкти споживачів, підключених до його мереж, не відповідають вимогам чинного законодавства і умовам договору.
Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Законодавством дозволяється забезпечити майбутній або  існуючий або позов не тільки з мотивів неможливості чи ускладнення виконання рішення суду, але й у зв`язку з неможливістю чи ускладненням ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Тобто, завданням заходів забезпечення є захист інтересів позивача.
Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип відповідності виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.
Конкретний вид забезпечення позову повинен дійсно виключати утруднення при виконанні рішення або виключати можливість дій, які може вчинити особа під час розгляду справи, завдавши шкоди правам та інтересам заявника й інтересам судочинства.
За приписами частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов може бути забезпечений, зокрема забороною відповідачу вчиняти певні дії (пункт 2).
Заборона відповідачу вчиняти певні дії, як процесуальний захід забезпечення позову, має на меті обмежити активну поведінку особи, щодо якої вживається такий захід, шляхом встановлення судом певного зобов`язання особи, яке виникає безпосередньо з відповідного процесуального документа (ухвали суду про забезпечення позову) та покликане забезпечити виконання ймовірного судового рішення про задоволення позову і забезпечує ефективний захист, поновлення порушених прав позивача.
Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:
розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;
забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;
наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;
імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;
запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Як вже було зазначено вище спір у даній справі виник з приводу необхідності укладання  договору про спільне використання технологічних електричних мереж між АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" і ТОВ "Експлуатаційна компанія Дніпропетровського науково-дослідного інституту будівельного виробництва" обов`язковість укладання, якого встановлена на законодавчому рівні.
Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів регулюються Законом України "Про ринок електричної енергії", Кодексом систем розподілу (КСР), Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 (ПРРЕЕ) та укладеними договорами.
Відповідно до пункту 1.1.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби.
Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.
АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" як оператор системи розподілу електричної енергії відповідно до укладених договорів про надання послуг з розподілу електричної енергії зобов`язано забезпечити передачу електричної енергії споживачам, в даному випадку АТ "Державний ощадний банк України" і ПрАТ "Київстар" ДФ.
За вимогами пункту 1.2.3. Правил роздрібного ринку електричної енергії у разі використання оператором системи технологічних електричних мереж власника мереж, який не виконує функцій оператора системи згідно з умовами ліцензії або законодавством, для забезпечення транспортування електричної енергії електричними мережами, що не належать оператору системи відносини між власником цих мереж та оператором системи, у тому числі їх взаємна відповідальність, регулюються договором про спільне використання технологічних електричних мереж, що укладається між ними на основі типового договору.
Відповідно до пункту 11 частини третьої статті 46 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператор системи розподілу зобов`язаний укладати договори, які є обов`язковими для здійснення діяльності на ринку електричної енергії, та виконувати умови таких договорів.
Задовольняючи заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із доведеності заявником існування реальної загрози ефективного захисту, що істотно ускладнить виконання рішення господарського суду в частині відновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів заявника, а запропоновані позивачем заходи до забезпечення позову є пов`язаними з предметом майбутнього позову та такими, внаслідок вжиття яких не порушуються будь-які права та інтереси осіб, що не є учасниками судового процесу.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 73 Господарського процесуального кодексу України).
Судом встановлено, що звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, заявник вказував, що являється користувачем електричної енергії, технічна можливість передачі (транзиту) якої взяло на себе обов`язок забезпечити ТОВ "Експлуатаційна компанія Дніпропетровського науково-дослідного інституту будівельного виробництва" (власник мереж) за договором про спільне використання технологічних мереж №853 від 22.10.2012.
Відповідно до пункту 9.4. строк дії договору був встановлений до 31.12.2013 з можливістю його продовження на наступний календарний рік, якщо за місяць закінчення цього терміну не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього договору або його перегляд. Договір може бути розірвано за ініціативою будь-якої із сторін у порядку визначеному законодавством.
Позивач забезпечує електропостачання через технологічні електричні мережі відповідача електричну енергію субспоживачам, згідно з укладеним договорами на розподіл електричної енергії, а у зв`язку з рішенням відповідача відмовитись від договору про спільне використання технологічних мереж №853 від 22.10.2012 припиняється передача (транзит) електроенергії і субспоживачам.
На підтвердження позивачем надано копію листа відповідача №06-1120 від 06.11.2020, яким АТ "Державний ощадний банк України" повідомлений про припинення укладеного між ТОВ "Експлуатаційна компанія Дніпропетровського науково-дослідного інституту будівельного виробництва" і Філією Дніпропетровського обласного управління АТ "Державний ощадний банк України" договору про технічне забезпечення електропостачання споживача від 01.12.2015 №135, починаючи з 00 год. 00 хв. 01.01.2021 і зупинення передачі (транзиту) електричної енергії.
23.12.2020 листом №47295/1001 від 15.12.2020 (що підтверджується копією поштової накладної №4900087679654 з описом вкладення до листа і фіскальним чеком) АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" направило до ТОВ "Експлуатаційна компанія Дніпропетровського науково-дослідного інституту будівельного виробництва" враховуючи його попередження про припинення договору від 22.10.2012 №853, пропозицію про укладення нового договору про спільне використання технологічних електричних мереж від 15.12.2020 №969. До листа було додано для розгляду і підписання 2 примірника договору з його додатками. Відправлення було здійснено за адресою відповідача, що відповідає його адресі у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
З офіційного сайту Укрпошти вбачається, що відправлення позивача з трек-номером №4900087679654 було отримано відповідачем 06.01.2021, натомість і станом на день розгляду апеляційної скарги пропозиція позивача щодо укладення договору відповідачем не розглянута, а в апеляційній скарзі відповідач взагалі стверджує про відсутність інформації про здійснення пропозиції до такого підписання. Такі дії відповідача свідчать про його ухилення відповідно до чинного законодавства у встановлений строк розглянути пропозицію іншої сторони.
Таким чином, з припиненням дії договору між власником електричних мереж і користувачем про спільне використання технологічних електричних мереж, є підстави вважати, що до ухвалення рішення буде припинено електропостачання третіх осіб (субспоживачів) передачу (транзит) електропостачання і третіх осіб (субспоживачів) у разі припинення між власником технологічних електричних мереж і субспоживачами відповідного договору, предметом якого є передача (транзит) електричної енергії. Таке припинення є цілком ймовірною дією, на запобігання якої і спрямовані заходи забезпечення позову, з якими звернувся позивач. Такі заходи гарантуватимуть недопущення порушення прав і відповідача у разі визнання існування обов`язку з надання послуги транзиту на підставі господарського договору з оператором системи розподілу (позивачем) на відплатній основі.
Колегія суддів погоджується з апелянтом, що заявлені заходи не можуть безпосередньо вплинути на виконання судового рішення за позовом про укладення договору. Разом із цим, виходячи з характеру спірних правовідносин, такі заходи є доречними для ефективного захисту оспорюваних прав та інтересів позивача, на якого покладається обов`язок, як на оператора системи розподілу електричної енергії, відповідно до укладених договорів про надання послуг з розподілу електричної енергії, забезпечити безперервну передачу електричної енергії споживачам.
Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (надалі Суд) право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції", від 19 березня 1997 року).
З урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.
Враховуючи доводи позивача, пов`язаність заходів забезпечення з предметом спору та спроможність такого (запропонованого заявником) заходу забезпечити ефективний захист або поновлення порушеного права у разі задоволення позову, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що заява АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" про забезпечення позову шляхом заборони ТОВ "Експлуатаційна компанія Дніпропетровського науково-дослідного інституту будівельного виробництва" зупинити передачу (транзит) електричної енергії власними технологічними мережами субспоживачів, приєднаних до його мереж підлягає задоволенню.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
За приписами частини першої статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до вимог статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За викладених обставин, не встановивши в ухвалі суду першої інстанції неправильного застосування норм матеріального права в сукупності з відсутніми порушеннями норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, колегія суддів суду апеляційної інстанції прийшла до висновку про відсутність переконливих і достатніх доводів для скасування ухвали суду про забезпечення позову.

Розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати в сумі 2270,00 грн. на оплату судового збору, понесені ТОВ "Експлуатаційна компанія Дніпропетровського науково-дослідного інституту будівельного виробництва" у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника (апелянта) у скарзі і відшкодуванню не підлягають.
Керуючись статтями 269, 270-271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія Дніпропетровського науково-дослідного інституту будівельного виробництва" - залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2021 у справі №904/186/21 - залишити без змін.
Судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія Дніпропетровського науково-дослідного інституту будівельного виробництва".
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена 01.03.2021.

Головуючий суддя                                                                                І.М. Подобєд

Суддя                                                                                                    Л.П. Широбокова

Суддя                                                                                                    Е.В. Орєшкіна