Справа № 345/3872/20 
Провадження № 22-ц/4808/270/21 
Головуючий у 1 інстанції Сухарник І. І. 
Суддя-доповідач Максюта 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2021 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі: 
головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,
суддів:                                           Василишин Л.В., Девляшевського В.А.,
секретаря                                      Петріва Д.Б.,    
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу в порядку письмового провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Долинки Ореста Антоновича на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Сухарник І.І. 23 листопада 2020 року у м. Калуш Івано-Франківської області,  
                                                    в с т а н о в и в :
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що на підставі рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.02.2013 року з нього стягуються на  користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. З 05 березня 2019 року по 06 березня 2020 року він працював на посаді оператора у приватному підприємстві "Іннокс", звідки був звільнений 06 березня 2020 року. З 27.03.2020 року і по сьогоднішній день перебуває на обліку в Калуській міськрайонній філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості, де отримує допомогу по безробіттю. Протягом певного часу не може працевлаштуватись, тому  у нього відсутній  постійний дохід. Розрахунок розміру аліментів здійснюється виходячи із розміру середньої заробітної плати по даній місцевості у відповідності до ст.195 СК України. За відсутності доходу він не ухиляється від сплати аліментів та за період з 01.01.2018р. по 01.10.2020р. ним сплачено 45100,39 грн.  На даний час середня заробітна палата по місту Калушу становить 11000 грн, а тому з нього стягуються аліменти в розмірі 1/3, що становить близько 3500,00 грн. Така сума аліментів для нього є обтяжливою, ставить в скрутне матеріальне становище. Просив змінити розмір аліментів та стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.1-3).
Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 листопада 2020 року у задоволенні позову відмовлено (а.с.28-30).
Не погодившись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Долинка О.А. подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
Представник апелянта зазначив, що на час розгляду справи про стягнення аліментів апелянт мав стабільний дохід, а тому визнав позовну заяву і добровільно погодився на сплату аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку. Однак, останнім часом його матеріальне становище погіршилося, розмір доходів знизився, що негативно відобразилось і на сплаті ним аліментів на утримання дитини.
Вказує, що з останнього місця роботи звільнився 27.03.2020 року і з того часу перебуває на обліку в центрі зайнятості, де отримує допомогу по безробіттю. Суд першої інстанції дійшов висновку, що його звільнення за згодою сторін відбулось добровільно, а докази на спростування цього факту відсутні. Однак, оскільки коштів на виплату вихідної допомоги на ПП "Іннокс" підприємство не мало, тому було погоджено здійснити звільнення апелянта за згодою сторін. Висновок суду про здійснення підприємством господарської діяльності і, відповідно, отримання прибутку, є передчасним і зробленим без наявності відповідних доказів, якими можуть бути бухгалтерські документи і фінансова звітність. Так як апелянт не є суб`єктом права на отримання таких відомостей, тому вони і не могли бути надані суду. Підстава припинення трудових правовідносин може значно вплинути на розмір та тривалість виплати допомоги по безробіттю, тому вважає висновок суду про добровільне звільнення апелянта помилковим.
Вказує що із довідки з центру зайнятості вбачається, що середня сума виплат по  безробіттю на місяць є близько 2405,54 грн. Однак, ця виплата є строковою і буде припинена. В подальшому нарахування аліментів буде нараховуватись виходячи з розміру доходів платника, а у випадку відсутності доходів - виходячи з розміру середньомісячної заробітної плати штатних працівників у відповідному регіоні.
Зазначає, що апелянтом вживаються всі можливі заходи з пошуку роботи, однак на даний момент вони безрезультатні. Транспортних засобів у власності апелянта немає, не володіє об`єктами нерухомості, не здійснює господарської діяльності, додаткові джерела доходу відсутні.
З цих підстав просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов (а.с.33-37).
Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористалася, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.
В силу частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга  є обґрунтованою, виходячи з таких підстав.
Відповідно до ст. ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним i обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі  питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги  і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для  вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини  сторін випливають iз встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає  застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в  позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.
Судом встановлено, що на підставі рішення  Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.02.2012 року з ОСОБА_1 стягуються на  користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Згідно відомостей із трудової книжки, ОСОБА_1 з 03.03.2019 року працював на посаді оператора в ПП "Іннокс", 06.03.2020р. звільнений з із займаної посади. З 27.03.2020 року і по даний час перебуває на обліку у Калуській міськрайонній філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості, де отримує допомогу по безробіттю (а.с.8-9, 11).
На аркуші справи 10 міститься розрахунок сплати аліментів згідно виконавчого листа №345/527/2012 від 13.02.2012 року, виданого Калуським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1/3 частини аліментів, із якої встановлено, що станом на 01.11.2020 року сума заборгованості по сплаті аліментів становить  20054,76 грн (а.с.10).
Із довідки Калуської міськрайонної філії Івано-Франківського ОЦЗ  від 12.10.2020 року (а.с.11) встановлено, що  дохід ОСОБА_1 за період з 27.03.2020р. по 30.09.2020р. становить:
березень 2020 - 502,35 грн (в т.ч. утримані аліменти - 0,00 грн);
квітень 2020 - 3014,00 грн (в т.ч. утримані аліменти - 0,00 грн);
травень 2020 - 3114,57 грн (в т.ч. утримані аліменти - 0,00 грн);
червень 2020 - 2893,54 грн (в т.ч. утримані аліменти - 0,00 грн);
липень 2020 - 2491,66 грн (в т.ч. утримані аліменти - 0,00 грн);
серпень 2020 - 2491,66 грн (в т.ч. утримані аліменти - 0,00 грн);
вересен 2020 - 2330,90 грн (в т.ч. утримані аліменти - 0,00 грн).
Всього - 16838,78 грн (в т.ч. утримані аліменти - 0,00 грн).
ПП «Інокс» станом на даний час не перебуває у стані припинення, має статутний капітал у розмірі 300000,00 грн., відсутній податковий борг, що свідчить про його діяльність, що підтверджується витягами з відповідних реєстрів (а.с.22).
Представником апелянта долучено інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зареєстроване за ОСОБА_1 .
Із даної інформації встановлено, що за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку НОМЕР_1 , площею 0,065 га, кадастровий номер 2610400000:44:001:0233, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 (а.с.55-57).
Згідно довідки про доходи, наданої приватним підприємством «Іннокс» 15.02.2021 року за №15/02/1д, ОСОБА_1 працював у підприємстві з 05 березня 2019 року по 06 березня 2020 року, форма працевлаштування основна, займав посаду оператора і його заробітна плата за період з вересня 2019 року по лютий 2020 року становила 28 305,34 грн (нараховано), та утримано податків на суму 5330,37 грн.
Представником апелянта ОСОБА_1 адвокатом Долинкою О.А. подано письмові пояснення, в обґрунтування яких зазначено, що з актуальної інформації про об`єкти нерухомого майна вбачається, що за позивачем ОСОБА_1 зареєстрована земельна ділянка площею 0,65 га, кадастровий номер 2610400000:001:0233, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована по АДРЕСА_1 .
Вказана земельна ділянка  набута позивачем на підставі рішення Калуської міської ради від 25.05.2017 року №908 як учасником бойових дій в зоні АТО.  З огляду на відсутність інженерних мереж та цільового призначення земельної ділянки це унеможливлює передання  цієї ділянки в оренду чи в платне користування іншим особам, а відповідно і отримання доходів з неї. На даній ділянці також неможливим є садівництво та городництво. Крім того, належний апелянту на праві  власності гараж Т-103, який знаходиться по АДРЕСА_1 , не використовується апелянтом та не здається в оренду, оскільки знаходиться в занедбаному стані, а транспортних засобів апелянт не має. Незважаючи на те, що у апелянта наявне на праві власності зазначене майно, це майно не приносить йому доходів. Просить апеляційну скаргу задовольнити,  рішення  скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що позивач добровільно звільнився з роботи, його твердження про те, що звільнення обумовлене карантинними обмеженнями, не підтверджено жодними доказами, з березня 2020 року позивачу нараховані до сплати аліменти відповідно до його доходу у розмірі 1000 грн, що не перевищує 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто він сплачує аліменти у мінімальному розмірі, визначеному законом, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову про зменшення розміру аліментів.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками з огляду на таке.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 1 статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України (зміна розміру аліментів)  розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 
Тобто, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану когось із двох (платника аліментів або одержувача), погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому ці підстави мають настати після ухвалення   рішення про стягнення аліментів, оскільки таке рішення вже набрало законної сили і встановлені цим рішенням суду обставини, а також обставини, які існували на час його ухвалення, не можуть бути переоцінені у іншій справі, яка розглядається пізніше.
У даних правовідносинах стягнення аліментів на утримання дитини відбувалося за рішенням суду від 13 лютого 2013 року. 
Згідно з ч. 1 статті 18,  ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
При цьому ч. 2 ст. 182 передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
В силу статті 8 Закону України  "Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно Закону України "Про Державний бюджет на 2020 рік» визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року – 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.
Положеннями ст.1 Закону України  «Про охорону дитинства» прожитковий мінімум»  поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів  та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, у тому числі, дітей віком від 6 до 18 років.
Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, колегія суддів виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини.
Однак, цей розмір є мінімальною межею. Максимальна межа, навпаки, не встановлена, а розмір утримання залежить від доходів та матеріального становища батьків.
При вирішенні спору, якщо частка аліментів перевищує мінімальну прожиткову гарантію (прожитковий мінімум) слід виходити із критеріїв достатності, необхідності  розміру аліментів та потреб дитини. 
Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, ОСОБА_1 на підтвердження погіршення його майнового стану подав довідку із центру зайнятості Калуської міськрайонної філії Івано-Франківського ОЦЗ від 12.10.2020 року, із якої встановлено, що він отримує в місяць допомогу по безробіттю в середньому у розмірі від 2500 грн до 3000 грн.
Тому суд помилково вважав цей розмір доходу достатнім для проживання та сплати аліментів у розмірі, визначеному рішенням суду від 13.02.2013 року  у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання дитини, враховуючи, що позивач на час розгляду справи не працевлаштований.
Погіршення майнового становища позивача підтверджується також довідкою приватного підприємства «Іннокс» від 15.02.2021 року за №15/02/1д, згідно якої ОСОБА_1 працював у підприємстві з 05 березня 2019 року по 06 березня 2020 року, 06.03.2020 року звільнений із займаної посади.  
Вирішуючи спір, колегія суддів з врахуванням майнового становища ОСОБА_1 , дійшла висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, встановлених судовими рішеннями, внаслідок погіршення матеріального стану позивача через суттєве зменшення його доходів.
Доказів на підтвердження того, що майновий стан позивача поліпшився, матеріали справи не містять. 
При цьому жодного значення не має для визначення розміру аліментів розмір статутного капіталу і рентабельність підприємства, у якому працював позивач, оскільки він не є бенефеціарним власником цього підприємства.
Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про зменшення розміру аліментів з 1/3 (однієї третьої) частини до 1/4 (однієї четвертої) частини від усіх видів заробітку.
Зменшення розміру аліментів, стягнутих на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 (однієї третьої) до 1/4 (однієї четвертої) частини не суперечитиме її інтересам, оскільки забезпечено гарантований сімейним законодавством мінімальний розмір аліментів, який є не меншим за 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Апеляційний суд звертає увагу, що у майбутньому у разі поліпшення матеріального становища платника аліментів одержувач аліментів не обмежена у праві звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, що стягуються в частці від заробітку (доходу) на підставі статті 192 СК України або дійти згоди з позивачем щодо способу їх стягнення або відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 181 СК України вирішити це в судовому порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.  374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
                                              п о с т а н о в и в : 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Долинки Ореста Антоновича задовольнити частково.
Рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 листопада 2020 року скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити.
Зменшити до 1/4 (однієї четвертої) частини від усіх видів заробітку щомісячно розмір аліментів, стягнених рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.02.2013 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не менше 50  відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,  починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Судді:                                                                                                  І.О. Максюта
                                                                                                             Л.В. Василишин
                                                                                                             В.А. Девляшевський
Повний текст постанови  складено 22  лютого 2021 року.