Справа № 991/10/21
Провадження 1-кс/991/10/21

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 року                                                                 м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення за ст.ст. 191, 364, 364-1, 365-2, 368, 368-2, 368-4, 369, 369-2 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 21.12.2020 в порядку ст. 214 КПК України,

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Вищого антикорупційного суду надійшла вищевказана скарга, у якій заявник просить витребувати з Національного антикорупційного бюро України матеріли за заявою ОСОБА_3 від 21.12.2020 про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язати посадових осіб Національного антикорупційного бюро України внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 21.12.2020, почати досудове розслідування, надати документи, які підтверджують факт внесення відомостей до ЄРДР за вказаною заявою.
Разом з тим, подаючи скаргу, заявник виклав клопотання про розгляд вимог у скарзі за його відсутності.
Обґрунтовуючи свою скаргу, заявник посилається на те, що 21.12.2020 він звернувся до НАБУ із заявою про вчинення посадовими особами АР «Харківобленерго» корупційних злочинів за ст.ст. 191, 364, 364-1, 365-2, 368, 368-2, 368-4, 369, 369-2 КК України.
Відповідно до пошуку поштового відправлення за ідентифікатором 6100707659021, як зазначає заявник у скарзі, вказана заява була отримана НАБУ 23.12.2020 особисто, однак залишена останнім без реагування. 
Тож, причиною звернення ОСОБА_3 до слідчого судді з цією скаргою стали наявні ознаки бездіяльності НАБУ щодо невнесення відомостей за його заявою від 21.12.2020 у порядку ст. 214 КПК України. 
У судове засідання ОСОБА_4 не з`явися, надіславши до слідчого судді заяву (клопотання) від 20.01.2021 про розгляд скарги за його відсутності через погіршення стану здоров`я, повідомивши при цьому, що скаргу підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити.
Детектив НАБУ у призначене судове засідання не прибув, але засобами електронного зв`язку надіслав пояснення на скаргу, у задоволенні якої просив відмовити, посилаючись на відсутність у НАБУ вищевказаної заяви від 21.12.2020 щодо внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення у порядку ст. 214 КПК України. Детектив просив також розглядати скаргу за його відсутності.
Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя вважає за можливе здійснювати її розгляд за відсутності учасників процесу та приходить до наступних висновків.
Згідно зі ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому КПК України.
Частиною 1 ст. 303 КПК України визначені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, серед яких, відповідно до п. 1 ч. 1 вказаної статті КПК України передбачено право заявника оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.
Як вбачається з наявних матеріалів, ОСОБА_3 звернувся до НАБУ із заявою про вчинення кримінального правопорушення (злочину) від 21.12.2020 в порядку ст. 214 КПК України, яка не була зареєстрована останнім у встановленому законом порядку. З огляду на що ОСОБА_3 вбачає у діях посадових осіб НАБУ бездіяльність. 
В свою чергу, детектив не погоджується з такими твердженнями заявника, оскільки за його поясненнями вищевказана заява від 21.12.2020 до НАБУ не надходила. 
Дослідження поданих заявником матеріалів показало, що ОСОБА_3 наголошує на особистому отриманні НАБУ 23.12.2020 о 16:03год його заяви про вчинення кримінального правопорушення від 21.12.2020, про що свідчить відстеження поштового відправлення за номером 6100707659021. Однак слід зазначити, що на поданих ОСОБА_3 документах про відправлення заяви до НАБУ (опис вкладення від 21.12.2020 та накладна) міститься інший номер поштового відправлення, а саме 6100707659030. Тож, перевіривши зазначений номер поштового відправлення на сайті Укрпошти через трекінг в загальному доступі мережі Інтернет, слідчим суддею встановлено, що поштове відправлення за цим номером було відправлено 21.12.2020 з м. Харкова, 23.12.2020 не було вручене під час доставки та 24.12.2020 повернуто за зворотною адресою, вказаною на конверті, а саме до м. Маріуполь, де 12.01.2021 передане на зберігання, оскільки 30.12.2020 не вручене під час доставки.
Враховуючи викладене, слідчий суддя погоджується з твердженнями детектива про той факт, що НАБУ фактично не отримувало заяву ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення. До речі, цікавим є факт того, на що слідчий суддя не міг не звернути увагу, це те, що ОСОБА_3 у своїй заяві зазначив адресу для листування Донецька область, м. Маріуполь, однак відправлення заяви було здійснено з м. Харкова. 
Крім того, за наслідком вивчення змісту заяви слідчим суддею встановлено, що, на думку заявника, посадові особи АТ «Харківобленерго» разом з іншими співучасниками отримували неправомірну вигоду за отримання технічних умов на підключення до електричних мереж з певною потужністю, чим вчинили злочини, передбачені ст.ст. 364, 364-1, 365-2, 368, 368-2, 368-4, 369, 369-2 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно з ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Згідно з положеннями закону, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).
Підставами вважати заяву такою, що містить відомості про злочин, є наявність у таких заявах чи повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. В разі відсутності таких даних в заявах вони не можуть вважатися заявами чи повідомленнями, які мають бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України», завданням Національного бюро є протидія кримінальним корупційним правопорушенням, які вчинені вищими посадовими особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та становлять загрозу національній безпеці.
Відповідно до ч. 5 ст. 216 КПК України детективи Національного антикорупційного бюро України можуть здійснювати досудове розслідування злочинів, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354, 364, 366-1, 368, 369, 369-2, 410 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених        п.п. 1-3 вказаної частини статті.
В той же час, у заяві ОСОБА_3 від 21.12.2020 відсутні об`єктивні данні, які дійсно свідчать про ознаки злочинів, передбачених ст. 191, 364, 368, 369, 369-2 КК України, вчинених посадовими особами АТ «Харківобленерго».
За змістом заяви ОСОБА_3 , розмір неправомірної вигоди, що вимагається членами вищевказаного кримінального угрупування від фізичних та юридичних осіб - споживачів, складає у середньому 1500 грн за 1(один) кВт потужності. Лише за період з 01.09.2020 серед технічних умов (ТУ), питання видачі яких перебувають у роботі служб AT «Харківобленерго», було сформовано особливий список (перелік) ТУ, отримувачі яких погодились оплатити неправомірну вигоду за видачу ТУ. Такий список налічує 91 пункт і включає технічні умови на загальний обсяг 8,123 МВт. Таким чином, лише за попереднім математичним розрахунком, обсяг неправомірної вигоди, отриманої членами вищевказаного злочинного угрупування від фізичних та юридичних осіб Харківської області та не надходжень до Державного бюджету України, лише у вересні 2020 року становить приблизно 12 200 000грн. Крім того, заявник посилається на той факт, що йому відомо про вчинення вищевказаними особами інших злочинів, в тому числі підроблення документів.
Слід зазначити, що ч. 2 ст. 191 КК України передбачає три основних склади злочину: 1) привласнення чужого майна, ввіреного службовій особі або переданого їй у відання, вчинене такою особою шляхом зловживання своїм службовим становищем; 2) розтрата чужого майна, ввіреного службовій особі або переданого їй у відання, вчинене такою особою шляхом зловживання своїм службовим становищем; 3) заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.
Очевидно, що терміни «привласнення», «розтрата», «заволодіння» позначають не лише діяння, а й їхні наслідки, невіддільні від таких діянь.
Таким чином об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 191 КК України, включає дві обов`язкових дії: 1) вилучення майна з володіння власника чи уповноваженої ним особи; 2) обернення майна на свою користь чи користь інших осіб. Вчинення лише однієї з названих дій вказує на відсутність порушення об`єкта, а можливо, і корисливого мотиву.
У підтвердження викладених обставин щодо неправомірної вигоди ОСОБА_3 надає до суду складену особисто ним таблицю з детальним зазначенням юридичних та фізичних осіб, в тому числі Технічних умов та видів договорів. Проте викладені ним факти, окрім складеної ОСОБА_3 таблиці, яка не містить ніякої інформації про вчинення злочинних дій, не підтверджуються більше жодним чином. Докази того, що всі ці особи, які зазначені у таблиці, сплачували за надані послуги електроенергії в судових матеріалах відсутні.
Вищезазначене означає, що відсутнє діяння, передбачене ст. 191 КК України, в повному обсязі. Загалом - це означає відсутність ознак складу злочину, передбаченого ст. 191 КК України.
Також, варто зазначити, що у диспозиції ст. 364 КК України значиться, що посягання здійснюється «всупереч інтересам служби». Це означає, що зловживання владою або службовим становищем заподіює шкоду тим інтересам, суспільним відносинам, благам, задля підтримання яких у нормальному стані запроваджена посада відповідної особи, а сама вона наділена службовими повноваженнями. Суспільні відносини, які виникають з приводу забезпечення виконання службовими особами своїх функції лише в інтересах служби, виступають основним об`єктом цього злочину.
Крім того, у ст. 364 КК України міститься вказівка на наслідки службового зловживання (при цьому існує нерозривний зв`язок об`єкта злочину та його наслідків - наслідки вказують на те, який саме об`єкт порушено) яка показує, що цей злочин характеризується ще й додатковим обов`язковим об`єктом. Ним є права, свободи та інтереси окремих громадян або державні чи громадські інтереси, або інтереси юридичних осіб.
Таким чином, об`єкт цього злочину складний, його порушення можна констатувати лише при заподіянні шкоди як основному, так і додатковому об`єктам.
Проте, як зазначено вище у цій ухвалі, у заяві взагалі відсутні будь-які обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на що відсутні правові підстави для задоволення скарги ОСОБА_3 на бездіяльність детектива, а відтак у задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись статтями 7, 9, 214, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення за ст.ст. 191, 364, 364-1, 365-2, 368, 368-2, 368-4, 369, 369-2 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 21.12.2020 в порядку ст. 214 КПК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1