УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №274/2642/20 Головуючий у 1-й інст. Корбут В. В. 
Категорія 39 Доповідач Трояновська  Г. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.
суддів Миніч Т.І., Павицької Т.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Житомирі цивільну справу № 274/2642/20 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 
за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02 лютого 2021 року, ухваленого під головуванням судді Корбут В.В. у м. Бердичеві,

в с т а н о в и в :

У квітні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 05.10.2010 р. у розмірі 59 678,20 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг звернулася в банк, у зв`язку із чим підписала заяву №б/н від 05.10.2010, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який з урахуванням подальшого збільшення становив 21000 грн., чим підтвердила свою згоду на приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Позивач зазначив, що вказаними Умовами та Правилами передбачено повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, пені та штрафів.
Відповідач зобов`язання належним чином не виконувала, а тому станом на 12.03.2020 заборгованість за договором становила 59 678,20 грн., з яких: 0,00 гривень заборгованість за тілом кредиту, 32964,34 гривень заборгованість за простроченим тілом кредиту; 10362,87 заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 13032,98 грн. - нарахована пеня; 500 гривень штраф (фіксована частина); 2818,01 гривень штраф (процентна складова). 
Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02 лютого 2021 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за договором № б/н від 05.10.2010 р. у розмірі 21 000,00 грн.
В решті позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.
В апеляційній скарзі Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині відмовлених позовних вимог скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення про задоволення позову.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що при ухваленні рішення судом першої інстанції не враховано, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Вказує, що після отримання картки відповідач здійснила її активацію та в подальшому користувалася кредитними коштами, що свідчить про укладення кредитного договору. Банк наголошує на тому, що сума, яку він просить стягнути, належним чином обґрунтована та підтверджена. Посилається на правові позиції, які на його думку, суд мав застосувати при ухваленні судового рішення.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи наведене, розгляд справи здійснюється без повідомлення учасників справи.
У постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» зазначено, що у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.
За правилами частини першої-третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Тлумачення вказаної норми процесуального права дає підстави дійти висновку про те, що апеляційним судом справа переглядається лише в межах доводів апеляційної скарги за наявними в ній і додатково поданими доказами.
Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі № 375/250/18.
Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що АТ КБ «ПриватБанк» не оскаржує рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог, відтак, рішення суду у цій частині апеляційним судом не переглядається.
Розглянувши справу в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.
З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 05.10.2010 ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 25).
У анкеті - заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця анкета - заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.
При цьому зазначалось, що Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті Приватбанку, і позичальник зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку.
В матеріалах справи також міститься копія Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка підписана ОСОБА_1 05.10.2010, де зазначено наступне: пільговий період встановлено 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення всієї заборгованості до 25 числа, наступного за датою виникнення заборгованості), базова % ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів у році) 2,5%, розмір щомісячних платежів 7% від заборгованості, але не менше 50,00 грн та не більше залишку заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітнім; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості: ПЕНЯ = пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) = (базова процентна ставка за договором) / 30, - нараховується за кожен день прострочення кредиту, а пеня (2) = 1 % від заборгованості, але не менше 30,00 грн в місяць, - нараховується 1 раз в місяць при наявності прострочення за кредитом або процентам 5 і більше днів при утворенні простроченої заборгованості на суму від 50,00 грн і більше; штраф за порушення строків платежів за будь-яким з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів 500,00 грн + 5 %від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій (а.с. 26).
Разом з тим, надані позивачем Умови та правила банківських послуг ОСОБА_1 не підписані, а відтак, згідно роз`яснень, що викладені у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 по справі № 342/180/17, з огляду на їх мінливий характер, такі Умови та Правила не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін.
Згідно розрахунку позивача у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань відповідачем станом на 12.03.2020 заборгованість за договором становила 59 678,20 грн., з яких: 0,00 гривень заборгованість за тілом кредиту, 32964,34 гривень заборгованість за простроченим тілом кредиту; 10362,87 заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 13032,98 грн. - нарахована пеня; 500 гривень штраф (фіксована частина); 2818,01 гривень штраф (процентна складова) (а.с. 6-17).
В обґрунтування позову Банк зазначав і це вбачається із довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, що максимальний кредитний ліміт було встановлено на рівні 21000,00 грн. (а.с.24).
За таких обставин, висновки суду першої інстанції про часткове задоволення позову та стягнення заборгованості в межах наданого Банком кредитного ліміту (фактично отриманих позичальником коштів) є обґрунтованими.
Що ж стосується позовних вимог про стягнення відсотків, які нараховані відповідно до ст. 625 ЦК України, слід зазначити наступне.
Так, відповідно до положень ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, протягом строку дії договору позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю відсотки за користування позикою, а також передбачену договором неустойку за неналежне виконання кредитних зобов`язань. Після закінчення строку кредитування права кредитодавця можуть бути захищені шляхом нарахування відсотків у порядку, передбаченому ч.2 ст.625 ЦК України.
Надана банком довідка (а.с. 23) свідчить про те, що термін дії картки встановлений до листопада 2021 року. Отже, строк повернення всієї суми боргу ще не закінчився, відтак відсутні підстави для застосування положень ч.2 ст.625 ЦК України.
Окрім нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості позивач нарахував також 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина) та 2818,01 грн. - штрафу (процентна складова) за таке ж саме порушення.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи викладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
А тому вимоги Банку про стягнення пені не ґрунтуються на вимогах закону та задоволенню не підлягають.
Відповідно до узгоджених сторонами умов договору, штраф за порушення строків платежів за будь-яким з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів складає 500,00 грн + 5 %від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій.
Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 21000,00 грн., то до стягнення, крім основної суми боргу, підлягає 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 1050,00 (21000 х 5 %) грн. штрафу (процентна складова).
Відтак, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового судового рішення про часткове задоволення позову.
Враховуючи це, доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими лише в частині позовних вимог про стягнення штрафів, в решті, колегія суддів відхиляє наведені у скарзі аргументи, оскільки такі зводяться до невірного тлумачення матеріального права з мотивів, викладених у цій постанові.
Позов задоволено на 37,78 %, апеляційну скаргу - на 4 %, а тому із ОСОБА_1 на користь Банку належить стягнути 920 грн. 25 коп. понесених судових витрат зі сплати судового збору.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в сили вимог закону.
Керуючись ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.
Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02 лютого 2021 року в частині відмови у задоволенні позову про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) скасувати і ухвалити у цій частині нове судове рішення про часткове задоволення позову.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 1050,00 грн. штрафу (процентна складова).
В решті рішення залишити без змін.
Змінити розподіл судових витрат по справі.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 920 грн. 25 коп. понесених судових витрат зі сплати судового збору.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий Судді