ПОСТАНОВА
Іменем України

17 березня 2021 року 
Київ
справа №2240/2875/18
адміністративне провадження №К/9901/4499/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Рибачука А.І.,
суддів: Бучик А.Ю., Тацій Л.В.,
розглянувши у письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу № 2240/2875/18
за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою Міністерства оборони України 
на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.10.2018, ухвалене судом у складі ОСОБА_2 
та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2019, ухвалену судом у складі колегії суддів: головуючого судді – Матохнюка Д.Б., суддів:                 Совгири Д.І., Курка О.П.
УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ 
1. 23.08.2018 ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України (далі – відповідач), в якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати йому одноразової грошової допомоги (далі – ОГД) як особі з інвалідністю ІІІ групи;
- зобов`язати відповідача призначити та виплатити йому ОГД у розмірі 150 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб як особі з інвалідністю ІІІ    групи, яка настала внаслідок поранення, контузії та захворювання, пов`язаних з виконанням ним обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії відповідно до Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі – Закон                № 2011-ХІІ) та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірені) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 (далі – Порядок № 975).
2. Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що має право на отримання ОГД відповідно до статей 16, 16-2, 16-3 Закону № 2011-ХІІ. Вважає відмову відповідача у призначенні та виплаті йому ОГД протиправною та такою, що порушує його право на соціальний захист. При цьому наголошує, що протокольним рішенням засідання Військово-лікарської комісії Західного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм від 10.02.2014 № 51 встановлені обставини отримання ним поранення та зроблено висновок, що поранення (контузія) та захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії та засвідчено, що в його діях відсутні протиправні діяння на момент отримання поранення (контузії), а тому, на переконання позивача, таке рішення є належним документом, що свідчить про причини та обставини поранення. 
3. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.10.2018, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2019, позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу ОГД як особі з інвалідністю ІІІ групи.
Зобов`язано відповідача призначити та виплатити позивачу ОГД у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб як особі з інвалідністю ІІІ групи, яка настала внаслідок поранення, контузії та захворювання, пов`язаних з виконанням ним обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії відповідно до Закону № 2011-ХІІ та Порядку № 975.
4.  Не погодившись з рішенням судів першої та апеляційної інстанцій відповідач  15.02.2019 звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
5. Протоколом розподілу справи від 15.02.2019 визначено склад колегії суддів для розгляду даної справи: Гриців М.І. - головуючий суддя, судді: Берназюк Я.О.,               Коваленко Н.В.
6. Ухвалою Верховного Суду від 22.02.2019 відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.
7. Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду – керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 20.06.2019 № 790/0/78-19 призначено повторний автоматизований розподіл цієї судової справи між суддями у зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Гриціва М.І. (рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20.05.2019 №13), що унеможливило його участь у розгляді цієї справи.
8. Протоколом розподілу справи від 20.06.2019 визначено склад колегії суддів для розгляду даної справи: Рибачук А.І. - головуючий суддя, судді: Бучик А.Ю., Тацій Л.В.
9. Ухвалою судді Верховного Суду від 21.06.2019 прийнято зазначену касаційну скаргу до провадження.
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
10. Судами попередніх інстанцій встановлено, у період з 05.11.1986 по 05.05.1988 позивач проходив військову службу в складі діючої армії в період бойових дій на території Демократичної Республіки Афганістан в складі в/ч пп НОМЕР_1 та має статус учасника бойових дій.
У жовтні 1987 року під час виконання бойового завдання отримав осколкові поранення спини, голови, руки і ноги, був контужений.
Хмельницьким обласним бюро судово-медичної експертизи на підставі направлення Старокостянтинівсько-Красилівського об`єднаного районного військового комісаріату від 07.02.2014 №114 та довідки №19 проведено судово-медичне обстеження позивача для встановлення причинного зв`язку поранення з перебуванням на фронті або під час бойових дій, за результатами якого складено акт від 07.02.2014 №117, яким встановлено, що виявлені у позивача травми могли бути спричинені йому під час проходження військової служби в період 1987 року, не виключено, за вказаних ним обставин, про що свідчать характер та локалізація рубців та дані представленої документації.
Протоколом засідання Військово-лікарської комісії Західного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця від 10.02.2014 № 51 встановлено, що поранення, контузія які позивач отримав, травма, контузія, захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебування в країнах, де велись бойові дії.
На підставі акту огляду медико-соціальної експертної комісії (далі – МСЕК) № 1096, за результатами проходження медичного огляду 17.03.2014 позивачу було вперше встановлено ІІІ групу інвалідності, у зв`язку з пораненням, контузією, пов`язаними з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (довідка МСЕК від 17.03.2014 серії АВ № 0320806).
У лютому 2016 року позивач подав до Хмельницького об`єднаного міського військового комісаріату заяву про виплату йому ОГД в зв`язку із отриманням ІІІ групи інвалідності внаслідок поранення (контузії), пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
За результатами розгляду звернення позивача листом від 10.03.2017 № 7/534 Хмельницький об`єднаний міський військовий комісаріат надав позивачу копію витягу з протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 03.06.2016 № 38, відповідно до якого було прийнято рішення про повернення на доопрацювання документів, оскільки відсутні документи, що свідчать про причину та обставини поранення (контузії, травми та каліцтва), зокрема про те, що таке не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, як це передбачено пунктом  11 Порядку № 975.
Не погодившись з вказаним рішенням позивач оскаржив його в судовому порядку. 
Постановою Красилівського районного суду Хмельницької області від 11.12.2017, залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25.04.2018 у справі № 677/550/17 задоволено адміністративний позов. 
Визнано протиправним і скасовано рішення відповідача про повернення документів позивача на доопрацювання, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 03.06.2016 № 38.
Зобов`язано відповідача розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 . ОГД як особі з інвалідністю III групи, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, відповідно до статті 16 Закону № 2011-ХІІ та Порядку № 975.
На виконання рішення суду у справі № 677/550/17 відповідач розглянув направлену повторно заяву позивача та 22.06.2018 протоколом Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою грошової допомоги та компенсаційних сум № 62 скасував пункт 174 протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою ОГД в разі загибелі (смерті) каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 03.06.2016 № 38 у частині повернення на доопрацювання документів для призначення ОГД у зв`язку з установленням інвалідності рядовому в запасі ОСОБА_1 . У зв`язку з цим прийнято нове рішення про відмову у призначенні рядовому в запасі ОСОБА_1 , якого 05.05.1988 звільнено зі строкової військової служби та 17.03.2014 під час повторного огляду МСЕК визнано особою з інвалідністю ІІІ групи  внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, оскільки ним не подано документ, що свідчить про причини та обставини поранення, який передбачено пунктом 11 Порядку № 975. 
Крім того, вказана комісія дійшла висновку про те, що висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 07.02.2014 № 114 , який складено зі слів позивача, та висновок військово-лікарської комісії Західного регіону Міністерства оборони України від 10.02.2014 № 51, не є документами, що свідчать про обставини поранення. Висновок про причинний зв`язок травми, поранення, контузії складається на підставі документів, передбачених пунктами 21.7 та 21.8 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, які не подано на розгляд комісії.
Не погоджуючись з відмовою відповідача у призначенні ОГД у зв`язку з встановлення ІІІ групи інвалідності та вважаючи порушеним право на отримання соціальної виплати, позивач звернувся з цим позовом до суду.
ІІІ. ВИСНОВКИ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА ДРУГОЇ ІНСТАНЦІЙ
11. Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що законодавством, зокрема Порядком № 975 не визначено, який саме документ повинна подати особа, яка звертається за отриманням ОГД, для встановлення причин та обставин отриманого поранення, а тому рішення військово-лікарської комісії про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, викладене у формі протоколу від 10.02.2014 №51є належним документом, який засвідчує відсутність в діях позивача протиправного діяння на момент отримання поранення (контузії) і є належним документом, що вказує на причини та обставини поранення, травми, контузії та захворювання. Суд апеляційної інстанції зауважив, що саме відповідач у цій справі як уповноважений суб`єкт владних повноважень, зокрема, використовуючи архівні матеріали, зобов`язаний був довести протилежне, а саме, те, що позивач отримав поранення (контузію, травму або каліцтво) при вчиненні кримінального чи адміністративного правопорушення або у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинив собі тілесні ушкодження. Крім того, у справі № 677/550/17 судами було надано оцінку документам, на підставі яких позивач звернувся до відповідача за призначенням та виплатою ОГД, а тому відповідач виконуючи рішення суду, при прийнятті оскаржуваного рішення повинен був врахувати дані обставини, а не приймати аналогічне рішення про відмову у призначенні позивачу ОГД.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
12. Касаційна скарга мотивована, зокрема, посиланням відповідача на те, що позивачем не надано, а військкоматом не направлено документів, що засвідчують причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Оскільки позивачем не подано усіх документів, необхідних для призначення та виплати ОГД у зв`язку з встановленням ІII групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, визначених пунктом 11 Порядку №975, то це виключає можливість прийняття рішення відповідачем щодо призначення ОГД. Водночас, відповідач зауважує, що військово-лікарська експертиза встановлює лише причинний зв`язок захворювання та отриманої травми (поранення, контузії, каліцтва), однак не встановлює причини та обставини отримання такої травми, а тому, висновок про причинний зв`язок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії не є документом, який  встановлює обставини поранення.
В обґрунтування доводів касаційної скарги, скаржник посилається на висновки Верховного Суду, висловлені в постановах від 05.10.2018 у справі № 265/7930/16-а та від 19.12.2018  у справі №276/224/17.
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
13. Верховний Суд, враховуючи доводи та вимоги касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, у відповідності до частини першої статті                              341 КАС України, виходить з наступного.
14. Аналіз установлених у цій справі обставин у зіставленні з обґрунтуванням позовних вимог дають підстави для висновку про те, що звернення із цим позовом до суду зумовлене незгодою позивача з відмовою у призначенні та виплаті йому ОГД як особі з інвалідністю, з підстав ненадання документа, який би свідчив про причини та обставини поранення.
15. Відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
16. Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
17. Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
18. Відповідно до пункту 4 частини другої статті 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
19. За змістом пункту «б» частини першої статті 16-2 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, – у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).
20. Відповідно до статті 16-4 Закону № 2011-XII призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:
а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;
б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;
в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);
г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
21. Згідно з частиною дев`ятою статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Призначення і виплату ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві регулює Порядок № 975.
22. Відповідно до пункту 11 Порядку № 975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.
До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб – платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, – копію сторінки паспорта з такою відміткою).
23. Подання зазначених у пункті 11 Порядку № 975 документів при зверненні за призначенням ОГД у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення інвалідності є необхідною умовою для призначення такої допомоги та ґрунтується на необхідності перевірити відсутність обмежень, встановлених у статті 16-4 Закону № 2011-XII (зокрема, коли інвалідність є наслідком вчинення особою дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю), за наявності яких особа позбавляється права на отримання такої допомоги.
24. Однак Порядок № 975 не визначає, який саме документ (військово-облікові документи, медична довідка, акт розслідування, архівна довідка, виписка з історії хвороби, тощо) повинна подати особа, яка звертається за отриманням ОГД, на підтвердження обставин причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва).
25. Водночас, подання до Міністерства оборони України відповідного рішення військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, яким встановлено, що отримані особою поранення, травма, контузія, захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, не виключає необхідності подання інших, зазначених у пункті 11 Порядку № 975, документів, що свідчать про причини та обставини поранення, травми, контузії та захворювання.
26. При цьому, обов`язок перевірити, чи не настала інвалідність за обставин, перелік яких визначений статтею 16-4 Закону № 2011-XII, покладено на орган, що приймає рішення про призначення та виплату ОГД.
27. Отже, вимога Міністерства оборони України щодо необхідності подання військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом щодо якого вирішується питання про виплату ОГД у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, має легітимну мету, відповідає вимогам законності та не є свавільною.
28. Документами, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, можуть бути лише достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем такого поранення. 
29. При цьому, неподання особою, яка звернулася за призначенням одноразової грошової допомоги, документів, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), не створює для Міністерства оборони України обов`язку щодо їх витребування.
30.     Аналогічна правова позиція висловлена Судовою палатою з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 10.04.2019 у справі №822/220/18, яка відступила від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах в частині визнання актів судово-медичного дослідження та витягів з протоколу військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, достатніми та належними доказами, у розумінні пункту 11 Порядку № 975, що свідчать про причини та обставини поранення (травми, контузії та захворювання) військовослужбовця, викладених у постановах Верховного Суду, зокрема у постанові від 25.05.2018 у справі № 729/426/17, на яку посилались суди при ухваленні рішень у цій справі.
31. У контексті спірних правовідносин та обставин цієї справи, колегія суддів зазначає, що копія витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії не містить інформацію про обставини поранення позивача, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Крім того, надані позивачем документи, на підтвердження причин та обставин поранення (контузії, травми або каліцтва), а саме: акт судово-медичного обстеження від 07.02.2014 № 117 та витяг з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Західного регіону 10.02.2014 №51 не містять відомостей про обставини поранення позивача, зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
32. Як видно зі змісту акту судово-медичного дослідження висновки спеціаліста у галузі медичної експертизи вказують лише на характер і давність тілесних ушкоджень, тобто імовірність спричинення рубців на тілі пораненням, яке могло мати місце у 1987 році. При цьому, судове медичне обстеження позивача проводилось на підставі довідки від 07.02.2014 № 19, яка підтверджує проходження військової служби в складі діючої армії в період бойових дій у Демократичній Республіці Афганістан у період з 05.11.1986 по 05.05.1988, а обставини отримання травми зафіксовано зі слів позивача.
33. Водночас, як свідчить зміст витягу з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Західного регіону від 10.02.2014 № 51 він постановлений на підставі акту судово-медичного обстеження від 07.02.2014 № 117 у якому відомості про обставини поранення та контузії встановлені зі слів позивача.
34. Відтак, рішення Військово-лікарської комісії Західного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця, викладене у формі протоколу від 10.02.2014 № 51 в обставинах цієї справи не є належним документом, що вказує на причини та обставини поранення, травми, контузії та захворювання позивача.
35. Зважаючи на те, що позивачем не додано документ, який свідчить про причини та обставини поранення рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом засідання комісії від 22.06.2018 № 62 прийнято в порядку, у спосіб та в межах наданих законом повноважень та підстави для скасування цього рішення відсутні.
36. Водночас колегія суддів зазначає, що в постанові Красилівського районного суду Хмельницької області від 11.12.2017, залишеній без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25.04.2018 у справі № 677/550/17, на які посилається суд апеляційної інстанції в цій справі, не надавалась оцінка причинам та обставинам поранення позивача, а лише перевірялася правомірність дій Міністерства оборони України щодо повернення ним на доопрацювання документів позивача у зв`язку з відсутністю повного переліку документів, визначених у пунктом 11 Порядку № 975.
37. Відповідно до частини першої статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
38. Частиною третьою вказаної статті передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
39. За таких обставин, коли суди повно і правильно встановили обставини справи, проте неправильно застосували норми матеріального права, судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Міністерства оборони України – задовольнити.
Скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.10.2018 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2019.
Ухвалити нове рішення у справі № 2240/2875/18, яким відмовити у задоволенні  позовних вимог ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................
...........................
...........................
А.І. Рибачук
Л.В. Тацій
А.Ю. Бучик,
Судді Верховного Суду