ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 р.	Справа № 537/3489/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Калиновського В.А. ,
за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Комарова Владислава Анатолійовича на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 23.11.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Хіневич В.І., по справі № 537/3489/20
за позовом           ОСОБА_1  
до          Інспектора роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Комарова Владислава Анатолійовича      треті особи           Батальйон патрульної поліції №1 у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області 
про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі- позивач) звернувся до суду з позовом до інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції №2 рота у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції Комарова Владислава Анатолійовича (далі - відповідач), третя особа Батальйон патрульної поліції №1 у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАМ № 3184193, від 24.09.2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.
Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.11.2020 у справі № 537/3489/20 позов задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову серії ЕАМ № 3184193, від 24.09.2020 року, винесену інспектором роти №1 батальйону патрульної поліції №2 у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенантом поліції Комаровим Владиславом Анатолійовичем, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., за порушення вимог ч.2 ст. 122 КУпАП, а справу закрито у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. Свою незгоду з рішенням суду обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.11.2020 по справі № 537/3489/20 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Сторони про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.
Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що 24.09.2020 року інспектором роти №1 батальйону патрульної поліції №2 рота у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенантом поліції Комаровим Владиславом Анатолійовичем винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3184193 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., за порушення вимог ч.2 ст. 122 КУпАП.
Згідно вказаної постанови 24.09.2020 року о 08:50:23, м. Кременчук вул. Республіканська 49, водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ «NISSAN SENTRA», номерний знак НОМЕР_1 , під час здійснення маневру обгін не користувався світловими покажчиками поворотів відповідного напрямку, та зупинившись на вимогу патрульної поліції, не ввімкнув світлову аварійну сигналізацію, чим порушив п. 9.9. б ПДР - порушення ввім. аварій. світл. сигнал. при зупинці працівн. поліції, або внасл. засліп. водія світл. фар. До постанови додається відео з реєстратора 3222, відео з бодікамери ві 01001, ві 01124.
Позивач не погодився з постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 24.09.2020 року серія ЕАМ №3184193, звернувся з позовом до суду. 
Задовольнивши позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
У відповідності до ч. 2  ст. 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Відповідно до  статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України  завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією  та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до  статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі  статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до  статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Пунктом 11 частини першої  статті 23 Закону України від 02 липня 2015    року №580-VIII "Про Національну поліцію"  (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням  Правил дорожнього руху  його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до  Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють  Правила дорожнього руху, затверджені  постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306  (із змінами та доповненнями, далі -  ПДР  України).
Пунктом 1.9.  ПДР  України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з п.п. 9.2 «б» ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.
Згідно з п.п. 9.9 «б» ПДР України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.
Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
З матеріалів справи встановлено, що 24 вересня 2020 року відповідачем стосовно позивача винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3184193, якою визнано позивача винним за частиною другою статті 122 КУпАП  та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.
У постанові зазначено, що 24.09.2020 року о 08:50:23, м. Кременчук вул. Республіканська 49, позивач, керуючи ТЗ «NISSAN SENTRA», номерний знак НОМЕР_1 , під час здійснення маневру обгін, не користувався світловими покажчиками поворотів відповідного напрямку, та зупинившись на вимогу патрульної поліції не ввімкнув світлову аварійну сигналізацію, чим порушив п. 9.9. б ПДР - порушення ввім. аварій. світл. сигнал. при зупинці працівн. поліції, або внасл. засліп. водія світл. фар, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.
Колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.
У відповідності до п.1 ч.1 ст.35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху України.
Частиною 2 статті 35 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст.  247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
На підтвердження вчинення позивачем вказаного порушення відповідачем надано відеозапис з нагрудної камери поліцейського.
Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження встановлення відповідачем факту порушення позивачем Правил дорожнього руху, оскільки з наданого до суду відеозапису нагрудної камери відповідача неможливо чітко стверджувати, що водій не користувався світловими показчиками повороту відповідного напрямку під час здійснення обгону, через наявність відблиску яскравого сонячного світла від фар автомобіля та досить великої дистанції між автомобілем позивача та поліцейських.
Однак, з відео вбачається, що зупинився водій з увімкненим світловим показчиком повороту. 
При цьому, обставини зазначені у постанові, що позивач зупинився на вимогу працівників поліції не знайшли свого підтвердження, оскільки позивач стверджує, що рухався в м. Кременчуці вулицею Республіканською в напрямку вулиці Макаренка, в районі будинку №11 зупинився, так як задзвонив телефон, після підключення телефону до системи «Bluetooth» автомобіля, мав намір продовжити рух, але в ліве дзеркало заднього виду побачив працівника поліції, який підходив до автомобіля та побачив позаду припаркований службовий автомобіль поліції.
Тобто, вказаним відеозаписом не підтверджуються доводи відповідача щодо наявності підстав для зупинки автомобіля та порушення позивачем Правил дорожнього руху України.
Свідків, які б могли підтвердити, чи спростувати факт вчинення вказаних у постанові правопорушень, у постанові не вказано.
Так, відповідачем передчасно винесено постанову, оскільки не було встановлено обставини, що мають значення для справи та не наведено докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже в даному випадку відповідачем не доведено, що зупинення транспортного засобу було обумовлено недотриманням водієм (позивачем) вимог ПДР України.
Окрім того, колегія суддів зазначає, що з відеозапису нагрудної  відеокамери, на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не вбачається, дотримання визначеного чинним законодавством  порядку з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.
Так, з відео нагрудної відеокамери відповідача підтверджено факт відхилення працівником поліції усного клопотання про відкладення розгляду справи для надання часу та можливості для звернення за правовою допомогою.
Отже, вказане свідчить про порушення права позивача скористатися при розгляді справи юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. 
Пунктом 4 розділу IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376 передбачено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України.
Доводи апеляційної скарги стосовно того, що позивач не заперечує, що в місці, дату та час, зазначені в оскаржуваній постанові, він керував транспортним засобом NISSAN SENTRA, номерний знак НОМЕР_1 , та здійснював обгін іншого транспортного засобу, а також те, що позивачем не заперечується, що після зупинки на вимогу поліцейського на транспортному засобі не було ввімкнено аварійну світлову сигналізацію, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки позивачем заперечувався факт зупинки транспортного засобу на вимогу поліцейського, а доводами позовної заяви є саме зупинка за власною потребою, що не має наслідком, за правилами пп. 9.9 «б» Правил дорожнього руху, ввімкнення аварійної світлової сигналізації. Тобто, позивач не визнає факт порушення ним правил дорожнього руху, та саме з урахуванням вказаної обставини звернувся до суду з даним адміністративним позовом про скасування постанови від 24.09.2020 року серії ЕАМ №3184193.   
Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідач протиправно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП, у зв`язку із відсутністю підстав для зупинки транспортного засобу за  недоказовості підстав вважати, що особа порушила Правила дорожнього руху, як це передбачено п.1 ч.1 ст.35 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015   року №580-VIII.  
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 14.08.2019 року у справі № 200/4653/16-а. 
Згідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанцій про протиправність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП, у зв`язку із відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, зазначених в оскаржуваній постанові від 24.09.2020 року серії ЕАМ №3184193.   
У відповідності до п.1 ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області від 23.11.2020 року по справі № 537/3489/20  суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують. 
Керуючись ст. 243, 250, 286, 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, 316, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд  .

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Комарова Владислава Анатолійовича  залишити без задоволення.
Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 23.11.2020 року по справі №537/3489/20  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 		О.М. Мінаєва	
Судді	   	З.О. Кононенко    В.А. Калиновський