Номер провадження: 33/813/6/21
Номер справи місцевого суду: 522/5911/20 
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю.Б.
Доповідач Грідіна  Н. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.03.2021 року                                                                 м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду Грідіна Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Єлуашвілі І.В., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 24.06.2020 року,-
ВСТАНОВИВ:
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Зазначеною постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.
В постанові суду встановлено, що ОСОБА_1 25.03.2020 року, о 03:00 год., в м. Одесі, вул. Старопортофранківська, 101, керував автомобілем «Volkswagen Tiguan», д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, нерозбірлива мова, різкий запах алкоголю з порожнини роту. Від проходження огляду на стан сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер», у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись із зазначеною постановою суду  захисник Єлуашвілі І.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, або на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність, посилаючись на те, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою, справа розглянута неповно та однобічно, що призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначив, що суд при розгляді справи не врахував, що матеріали провадження не містять доказів, які б свідчили про керування ОСОБА_1 транспортним засобом при обставинах, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.
Зокрема, суд не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 , який під час складання протоколу, а також в суді першої інстанції пояснював, що транспортним засобом «Volkswagen Tiguan» керував ОСОБА_2 , який не впорався з керуванням та скоїв ДТП, а він сидів в автомобілі на передньому пасажирському сидінні. 
З доданих до протоколу про адміністративне правопорушення рапорту працівника поліції Вилкова В.С., а також пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які прибули на місце події інкримінованого правопорушення після ДТП, тобто не могли бачити керування транспортним засобом ОСОБА_1 , також не спростовані зазначені пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом.
З доданих до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписів не тільки не підтверджується, а навпаки спростовується керування ОСОБА_1 транспортним засобом, так як останній послідовно, у всіх файлах відеозапису, категорично заперечував, що він керував автомобілем, та надавав пояснення, що керував автомобілем ОСОБА_2 , він та ОСОБА_5 їхали в автомобілі в якості пасажирів, після ДТП саме він викликав евакуатор, дочекався працівників поліції.
Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовлявся у зв`язку з тим, що не керував автомобілем, що пояснював працівникам поліції, як вбачається з відеозапису, однак, незважаючи на його пояснення, відносно нього були складені два протоколи про адміністративне правопорушення, передбачених ст.ст. 124, 130 КУпАП, зміст яких не відповідає фактичним обставинам справи, що підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . 
Свідок ОСОБА_2 в поясненнях підтвердив, що саме він 25.03.2020 року керував транспортним засобом «Volkswagen Tiguan».
Свідок ОСОБА_5 , який сидів на задньому сидінні транспортного засобу, підтвердив пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 про те, що саме ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 керував транспортним засобом.
Відповідно до приписів ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.250 КУпАП, в зв`язку з чим суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже, таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Проте, у порушення принципу презумпції невинуватості та приписів ст. 283 КУпАП суд безпідставно додатково витребував та прийняв до уваги відеофайл під назвою 01739@2020032504535810, незважаючи на відсутність у матеріалах справи відомостей про технічний пристрій, яким був здійснений відеозапис, що вказує на його недопустимість, як доказ вини ОСОБА_1 .
Позиції учасників апеляційного розгляду.
Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Згідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. 
Згідно до положень ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає з`ясуванню, зокрема чи було вчинено адміністративне правопорушення та винність особи в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Згідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так, впостанові суду встановлено, що 25.03.2020 року, о 03:00 год., ОСОБА_1 в м. Одесі, вул. Старопортофранківська, 101 керував автомобілем «Volkswagen Tiguan», д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер», відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
В обґрунтування висновків в постанові суду покладені протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №167219 від 25.03.2020 року, пояснення свідків  ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також відеозапис 01739@2020032504535810.
Разом з тим, безпосередньо дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що матеріали провадження, які були надані до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №167219 від 25.03.2020 року,не містять доказів керування автомобілем саме ОСОБА_1 , з наступних обставин.
Так, з рапорту інспектора поліції Вилкова В.С. вбачається, що 25.03.2020 року його екіпаж «Океан 0306» отримав виклик про ДТП за адресою м. Одеса, вул. Старопортофранківська, 101. По прибуттю на місце ДТП у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, однак він відмовився від проходження медичного огляду, що було зафіксовано на бодікамеру s/n №0011626.
Після цього інспектор поліції Вилков В.С. відносно ОСОБА_1 склав два протоколи: ДПР18 №323942 від 25.03.2020 року про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а також ОБ №167219 від 25.03.2020 року про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, в яких, зокрема встановлено, що саме ОСОБА_1 25.03.2020 року, о 03:00 год., в м. Одесі, вул. Старопортофранківська, 101, керував автомобілем «Volkswagen Tiguan», д/н НОМЕР_1 .
Таким чином, з рапорту інспектора поліції Вилкова В.С. беззаперечно встановлено, що він особисто не бачив, що саме  ОСОБА_1   25.03.2020 року, о 03:00 год., в м. Одесі, вул. Старопортофранківська, 101, керував автомобілем «Volkswagen Tiguan», так як він прибув на місце ДТП, на якому не рухався, а стояв зазначений автомобіль,  в салоні якого сидів на пасажирському передньому сидінні ОСОБА_1 . 
В своїх  поясненнях свідки  ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які в протоколі зазначені, як поняті, також пояснили, що особисто не бачили, що автомобілем керував ОСОБА_1 .
Апеляційний суд визнає пояснення цих свідків достовірними, так як вони підтверджуються тим фактом, що працівники поліції їх запросили в якості понятих, після того, як самі прибули на місце ДТП.
Таким чином,  пояснення ОСОБА_1 про те, що транспортним засобом керував не він, а ОСОБА_2 , який не впорався з керуванням транспортним засобом та скоїв ДТП, а він дійсно  перебував  у стані алкогольного сп`яніння, однак під час руху в автомобілі, в якому також знаходився третій пасажир  ОСОБА_5 , сидів на пасажирському передньому сидінні, не тільки не спростовані  доказами, покладеними  в обґрунтування судового рішення, а навпаки ними підтверджуються, так як інспектор поліції  Вилков В.С. , свідки ОСОБА_3  та ОСОБА_4  зазначали, що не бачили керування  ОСОБА_1  автомобілем, протокол, в якому було встановлено цю обставину  складений працівником поліції на припущеннях, оскільки останній прибув на місце ДТП та не міг  бачити, щосаме  ОСОБА_1 керував транспортним засобом, зазначені свідки були залучені до складення протоколу ще пізніше.
Пояснення ОСОБА_1 підтверджуються та узгоджуються з поясненнями в судовому засіданні свідка-очевидця події ДТП ОСОБА_2 , який також підтвердив, що саме він керував автомобілем, не впорався з керуванням транспортного засобу та скоїв ДТП.
Пояснення ОСОБА_1  та свідка-очевидця події ДТП  ОСОБА_2  об`єктивно підтверджуються  наданим до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписом з бодікамер поліцейських s/n №0011626, зробленим у відповідності до ч. 5 розділу ІІ та розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, з якого вбачається, що ОСОБА_1 на місці події та під час складання протоколу послідовно пояснював, що він транспортним засобом не керував.
Таким чином, апеляційний суд встановив, що доказам, покладеним в обґрунтування висновків в постанові суду, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №167219 від 25.03.2020 року, поясненням свідків  ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також відеозапису з бодікамер поліцейських s/n №0011626, було надано неправильну оцінку, як достатнім для доведеності вини  ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, так як вони цього факту не підтверджують. 
Також в постанові суду безпідставно поставлені під сумнів послідовні пояснення ОСОБА_1 та свідка-очевидця ОСОБА_2 , які, з огляду на приписи ст. 251 КУпАП, є доказами у справі, які не спростовані жодним допустимим доказом.
При цьому, клопотання сторони захисту про допит в якості свідка ОСОБА_5 , як свідка-очевидця подій правопорушень, за якими були складені протоколи про адміністративні правопорушення, не було задоволено.
З оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що крім зазначених доказів, покладених в обґрунтування висновків в постанові суду, які, як встановив апеляційний суд, не підтверджують вчинення  ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення, суд також прийняв до уваги відеофайл під назвою 01739@2020032504535810, який був надісланий до суду 11.06.2020 року ДПП Управління Патрульної поліції в Одеській області, на виконання постанови Приморського районного суду м. Одеси від 27.04.2020 року про направлення матеріалів справи відносно ОСОБА_1 для дооформлення.
Так, в постанові Приморського районного суду м. Одеси від 27.04.2020 року підставою для направлення матеріалів справи відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП для дооформлення було, зокрема, зазначено, що, відповідно до приписів ст. 283 КУпАП, постанова суду повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис, однак при відтворенні з наданих до справи дисків відеозапису з нагрудних камер відеофіксації s/n №0011626 виявлена відсутність відеофіксації, в зв`язку з чим суд позбавлений можливості винести законне рішення без зазначення в постанові даних про відеозапис.
Разом з тим, ДПП Управління Патрульної поліції в Одеській області 11.06.2020 року були надіслані до суду не тільки належним чином зафіксовані відеозаписи з нагрудних камер відеофіксації s/n №0011626, зроблені відповідно до ч. 5 розділу ІІ та розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в яких, як зазначалося, ОСОБА_1 послідовно заперечував свою причетність до правопорушення.
Крім того, також були надіслані відеофайли без жодної вказівки відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис, та взагалі про їх походження, один з яких, під назвою 01739@2020032504535810, суд першої інстанції поклав в обґрунтування судового рішення безпідставно, тобто за відсутності для цього підстав, передбачених в ст. 283 КУпАП, обов`язковість яких була зазначена судом в своїй постанові від 27.04.2020 року.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що найшли підтвердження доводи апеляційної скарги про недопустимість відеофайла під назвою 01739@2020032504535810, як доказу вини ОСОБА_1 , оскільки він здобутий без дотримання приписів ч.2 ст. 251, ст.283 КУпАП.
Також відеофайл під назвою 01739@2020032504535810 був наданий до справи не за ініціативою осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.250, ч.2 ст. 251 КУпАП, а за ініціативою суду першої інстанції, а також без жодної вказівки про технічний засіб, яким здійснено відеозапис, на що суд першої інстанції не звернув уваги.
Апеляційний суд також приймає до уваги, що в постанові Приморського районного суду м. Одеси від 22.06.2020 року, яка є чинною, та була прийнята судом за наслідками розгляду другого протоколу ДПР18 №323942 від 25.03.2020 року, складеного відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, провадження було закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУПАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, так як суд, дослідивши аналогічні докази, прийшов до висновку про те, що відсутні докази, які б підтверджували, що під час ДТП автомобілем керував саме ОСОБА_1 . 
З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи, так як матеріалами справи не доведено кваліфікуючої ознаки об`єктивної сторони правопорушення, передбаченої диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування особою транспортним засобом.
На підставі наведеного, згідно положень ст. 294 КУпАП, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, так як доводи апеляційної скарги про відсутність належних та допустимих доказів того, що в діях  ОСОБА_1  є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,знайшли підтвердження. 
При таких обставинах, відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 247, п. 2 ч. 8 ст.294 КУпАП, постанова суду має бути скасована, провадження по адміністративній справі відносно  ОСОБА_1 має бути закрито, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника Єлуашвілі І.В., в інтересах ОСОБА_1 , - задовольнити.
Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 24.06.2020 року, якою  ОСОБА_1  визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік, - скасувати.
Провадження по адміністративній справі відносно  ОСОБА_1 закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, в зв`язку відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду:                                                 Н.В. Грідіна