Ухвала
Іменем України
 
18 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 336/1461/19
провадження № 61-17391ск20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Грушицького А. І. 
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 02 грудня 2020 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Аваліані 5А» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по сплаті внесків за утримання і обслуговування багатоквартирного житлового буднику, трьох відсотків річних та інфляційних втрат, 
ВСТАНОВИВ:
У березні 2019 року ОСББ «Аваліані 5А» звернулося до суду з позовом до                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по сплаті внесків за утримання і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, трьох відсотків річних та інфляційних втрат
В позові зазначено, що відповідачам на праві спільної часткової та сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 .
Співвласниками будинку АДРЕСА_1 створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, яке зареєстроване в установленому порядку.
З листопаду 2016 року рішенням загальних зборів ОСББ «Аваліані 5А» встановлено тариф на надання послуг з утримання та обслуговування багатоквартирного будинку у розмірі 3 грн за 1 кв. м, а з квітня 2018 року тариф у 5 грн за 1 кв. м.
З листопада 2016 року по січень 2019 року включно у зв`язку з несплатою співвласниками квартири вартості послуг утворилась заборгованість в загальній сумі 4 920,72 грн.
Просило суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за утримання і обслуговування багатоквартирного житлового будинку за період з листопада                 2016 року по січень 2019 року у розмірі 3 690,54 грн, три відсотки річних у розмірі 102,92 грн, інфляційні втрати у розмірі 359,39 грн, а разом 4 152,85 грн.Стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за утримання і обслуговування багатоквартирного житлового будинку за період з листопада 2016 року по січень 2019 року у розмірі              1 230,18 грн, три відсотки річних у розмірі 34,31 грн, інфляційні втрати у розмірі                119,79 грн, а разом 1 384,28 грн та судові витрати.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 27 серпня 2020 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 солідарно на користь ОСББ «Аваліані 5А» заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 3 690,54 грн, інфляційні втрати в сумі 359,39 грн 3% річних в сумі 102,92 грн.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСББ «Аваліані 5А» заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 1 230,18 грн, інфляційні втрати в сумі 119,79 грн, 3% річних в сумі 34,31 грн.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 , особа, яка не приймала участь у справі подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом неповно з`ясовані всі обставини справи, та посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити задоволенні позову. Вирішити питання судових витрат.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 02 грудня 2020 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі,                ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Запоріжжя                 від 27 серпня 2020 року у справі за позовом ОСББ «Аваліані 5А» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по сплаті внесків за утримання і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, трьох відсотків річних та інфляційних втрат - закрито.
28 грудня 2020 року ОСОБА_1 направив на електронну пошту Верховного Суду, із застосуванням електронного цифрового підпису, касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 27 серпня 2020 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 02 грудня 2020 року у вказаній вище справі.
Ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2021 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 27 серпня 2020 року у справі за позовом ОСББ «Аваліані 5А» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по сплаті внесків за утримання і обслуговування багатоквартирного житлового буднику, трьох відсотків річних та інфляційних втрат, відмовлено. 
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено. 
Вказану касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме, заявнику необхідно було надати до суду уточнену редакцію касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи, в якій зазначити відомості щодо відповідача -  ОСОБА_4 та її місце проживання чи перебування; сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 420,40 грн. Роз`яснено про наслідки її невиконання.
На електронну пошту Верховного Суду, із застосуванням електронного цифрового підпису, надійшли матеріали на виконання вимог ухвали. 
Вивчивши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 02 грудня 2020 року, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на таке.   
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частиною першою статті 352 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.
Пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.
Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку (частина друга статті 362 ЦПК України).
Тлумачення наведених норм процесуального права свідчить про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи невирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу. Якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.
Такий правовий висновок узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц (провадження № 61-41547сво18).
Суд апеляційної інстанції, встановивши, що рішенням Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 27 серпня 2020 року не вирішувалось питання про права та обов`язки ОСОБА_1 , що відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України є підставою для закриття касаційного провадження.
Постановляючи ухвалу про закриття апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції діяв у межах своїх повноважень та визначений процесуальним законом спосіб.
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення апеляційним судом норм процесуального права.
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Крім цього, заявник просить скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 27 серпня 2020 року, однак ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2021 року, зокрема йому було відмовлено у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України, у зв`язку з тим, що касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 02 грудня 2020 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Аваліані 5А» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по сплаті внесків за утримання і обслуговування багатоквартирного житлового буднику, трьох відсотків річних та інфляційних втрат відмовити. 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                          І. В. Литвиненко  
 
                                                                  В. С. Висоцька
 
                                                                                                      А. І. Грушицький