ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2021 року
м.Харків
справа № 643/12018/19
провадження № 22-ц/818/802/21
Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого : Хорошевського О.М.
суддів колегії: Бурлака І.В., Яцини В.Б.
за участі секретаря – Пузікової Ю.С.
учасники справи -
позивач –  ОСОБА_1 
відповідач - Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харченко Інна Анатоліївна, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінрайт"
Третя особа –  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 24 вересня 2020 року, постановлену суддею Березовською І.В., 
у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харченко Інни Анатоліївни, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінрайт", треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації права власності,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом, який уточнила та просила визнати незаконними дії державного реєстратора приватного нотаріуса Харченко І.А., скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Харченко І.А. щодо проведення 19 квітня 2019 року державної реєстрації права власності за ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , запис за індексним номером 46634529, зобов`язати державного реєстратора приватного нотаріуса Харченко І.А. внести до Державного реєстру прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності за ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
24 вересня 2020 року позивачка звернулась до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просила забезпечити позов шляхом арешту, заборони відчуження нерухомого майна квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Клопотання вмотивоване тим, що ТОВ ФК «Фінрайн» було незаконно перереєстровано право власності на спірну квартиру. У разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в подальшому через несумлінні дії відповідача та третьої особи буде неможливо поновити порушене право позивача на належне їй майно.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24 вересня 2020 року у задоволенні заяви  ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити її заяву в повному обсязі.
Апеляційна скарга вмотивована тим, що позивачка намагається відновити своє порушене право, довести неправомірність дій ТОВ «ФК «Фінрайт» та незаконність перереєстрації права власності. Сама по собі умова договору іпотеки про можливість набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки не свідчить про волевиявлення іпотекодавця на вибуття майна з його володіння.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ ФК «Фінрайт» просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу суду без змін. Зазначає, що зазначена правова позиція викладена в апеляційній скарзі не стосується даної справи, в ній інший предмет позову. 
Приватний нотаріус Харківського нотаріального округу Харківської області Харченко І.А. подала відзив на апеляційну скаргу в якому просить ухвалу суду залишити без змін.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
24 вересня 2020 року ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи забезпечення позову та накласти арешт, заборони відчуження нерухомого майна квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Заявник зауважує на тому, що з урахуванням заявлених позовних вимог та фактичних обставин справи наявні підстави для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Заявниця вказувала, що відповідачем або третьою особою можуть бути вчинені дії щодо внесення змін до реєстру щодо власника спірної квартири, в зв`язку з чим позивач може бути позбавлена свого житла. 
Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що такі заходи забезпечення позову як накладення арешту на майно або заборона вчиняти певні дії щодо майна можуть бути застосовані лише щодо майна відповідача.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду, з огляду на наступне.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Позивач звернувся до суду з позовом в якому просила визнати незаконними дії державного реєстратора приватного нотаріуса Харченко І.А., скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Харченко І.А. щодо проведення 19 квітня 2019 року державної реєстрації права власності за ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , запис за індексним номером 46634529, зобов`язати державного реєстратора приватного нотаріуса Харченко І.А. внести до Державного реєстру прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності за ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
18 серпня 2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Сведбанк» було укладено договір споживчого кредиту. В якості забезпечення виконання зобов`язань за вище зазначеним кредитним договором між ПАТ «Сведбанк» та позивачкою був укладений договір іпотеки від 18 серпня 2008 року, предметом іпотеки стала належна їй на праві власності квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
В подальшому право вимоги за вищезазначеним кредитним договором перейшлодо АТ «Дельта-Банк» на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 25 травня 2012 року.
07 лютого 2019 року ПАТ «Дельта-Банк» відступив право вимоги за кредитними договорами на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт».
19 квітня 2019 року право власності на вказану квартиру зареєстровано за ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт». 
24 вересня 2019 року право власності на квартиру зареєстровано за ОСОБА_5 , а 24 жовтня 2019 року - за ОСОБА_3 .
Позивач зазначає, що аналізуючи послідовність та взаємозв`язок дій учасників справи, пов`язаних зі спірною квартирою, слід дійти висновку, що ТОВ «ФК Фінрайт» намагається уникнути матеріальної відповідальності за незаконну перереєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Також позивач вважає, що на даний час існує реальна загроза того, що в разі задоволення її позовних вимог буде неможливо відновити право власності останньої на спірну квартиру у зв`язку із можливою новою перереєстрацією права власності на квартиру за іншою особою або у зв`язку із фізичним обмеженням доступу до спірної квартири теперішнім власником або у зв`язку із тривалими судовими процесами в разі пред`явлення позовних вимог третіх осіб до ТОВ «ФК Фінрайт», в яких також прогнозоване накладення арешту на спірну квартиру, що в свою чергу в подальшому істотно ускладнить або унеможливить виконання рішення суду по даній справі.
Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень.
Відповідно до частин 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.
Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Згідно зі статтею 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, в тому числі шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Тобто арешт на майно відповідача допускається лише за умови, що майно належить відповідачу та є необхідність саме у цьому виді забезпечення позову.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача.
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, тобто, не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову, а суд лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову, отже, вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.
Відповідний вид забезпечення позову повинен стосуватися предмета спору.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Встановивши, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідачів з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, та врахувавши, що вказаний спосіб забезпечення є адекватним захистом для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність забезпечення позову.
З матеріалів справи вбачається, що позов заявлено про скасування державної реєстрації права власності, та визнати незаконними дії державного реєстратора приватного нотаріуса Харченко І.А., скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Харченко І.А. щодо проведення 19 квітня 2019 року державної реєстрації права власності за ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» на квартиру.
Судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки позивачем не надано доказів, що спірна квартира належить на праві власності відповідачам а не третім особам.
З інформаційної довідки на яку посилається позивач не вбачається актуальної інформації про власників нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 , а тільки інформація про право власності, ОСОБА_3 , яка у даній справі є третьою особою. Даних щодо власника спірної квартири на час розгляду заяви про забезпечення позову позивачем не надано.
Інші доводи апеляційної скарги не стосуються питання законності оскаржуваної ухвали та висновків суду не спростовують.
Відповідно до ст.375ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 24 вересня 2020 року залишити без задоволення.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Головуючий                                                         О.М. Хорошевський
Судді                                                                        І.В.Бурлака 
                                                                       В.Б. Яцини
Повний текст постанови виготовлено 22 січня 2021 року.