ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2006/21 Справа № 214/6286/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Євтушенко О. І. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2021 року                                                                м.Кривий Ріг
справа № 214/6286/20
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді - Барильської А.П.
суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.
сторони:
позивач – ОСОБА_1 
відповідач - ОСОБА_2 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні, в порядку ч.13 ст. 7, ч.2 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 листопада 2020 року, яка постановлена суддею Євтушенко О.І. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повний текст ухвали складено 18 листопада 2020 року, -
ВСТАНОВИВ:
       У травні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 04.03.2006 року. За час шлюбу у них народилися двоє дітей. Відносини з відповідачем з часом згасли, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. 
Спільного господарства та спільного бюджету сторони не ведуть, проживають окремо. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, оскільки вони припинили цікавитись та приділяти увагу одне одному, як того потребує чоловік та жінка. Позивач стверджує, що примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить його інтересам. Просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем.
Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 листопада 2020 року, в який виправлено описку ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 грудня 2020 року, надано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 п`ятимісячний строк для примирення. Провадження по справі зупинено до 10.00 години 18 квітня 2021 року.
Не погодившись з вищевказаною ухвалою ОСОБА_1 оскаржив її у апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Вказує, що, надаючи сторонам термін на примирення, суд першої інстанції не врахував, що він вже тривалий час не проживає з відповідачем по справі, не підтримує дружніх відносин, а проживає разом з іншою жінкою, з якою має намір зареєструвати шлюб. Шлюб існує формально, а збереження шлюбу не відповідає його інтересам. Вважає, грубим порушенням норм законодавства той факт, що суд першої інстанції надав строк на примирення без його особистих пояснень та без надання відповідачем доказів того, що відповідач має наміри, чи намагалась відновити сімейні відносини. 
Тому позивач просить суд скасувати ухвалу суду стосовно зупинення провадження у справі та направити справу для подальшого розгляду, оскільки надання строку на примирення нерозривно пов`язане з питанням про зупинення провадження.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 04 березня 2006 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 105 (а.с.5).
Сторони мають неповнолітних дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про його розірвання 07 вересня 2020 року.
Відповідач ОСОБА_5 22 жовтня 2020 року звернулась до суду з заявою, в якій просила надати суд максимальний строк для примирення, оскільки вони знаходяться в шлюбу тривалий час і вона бажає зберегти сім`ю ( а.с.26).
Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з відсутності згоди дружини на розірвання шлюбу та її намірами на збереження сім`ї, що відповідає нормі ст. 111 СК України та ч.7 ст. 240 ЦПК України. Строк для примирення є обов`язковою підставою для зупинення провадження у справі, відповідно до п.4 ч.1 ст. 251 ЦПК України.
Згідно п.14 ч.1 ст. 353 ЦПК України до ухвал, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду, відносяться ухвали про зупинення провадження у справі.
Відповідно до ч.2 ст. 353 ЦПК України Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.
Згідно п.14 ч.1 ст. 353 ЦПК України, оскаржувана ухвала переглядається в апеляційному порядку в частині зупинення провадження.
Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 240 ЦПК України, у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.
Пунктом 4 частини 1статті 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.
Згідно з п. 3 ч. 1ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 4 ч.1 ст. 251 цього Кодексу,- до закінчення строку для примирення, визначеного судом.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час розгляду справи з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому її розгляду.
Отже, у разі, якщо суд приходить до висновку про необхідність надання подружжю строку для примирення, він відповідно до імперативної вказівки п.4 ч.1 ст.251 ЦПК України зобов`язаний зупинити провадження у справі. Строк, на який зупинене провадження судом першої інстанції, не перевищує загальний строк, встановлений ч.7 ст.240 ЦПК України.
Таким чином, при вирішенні питання щодо зупинення провадження у справі, суд першої інстанції дотримався вимог цивільного процесуального законодавства.
Відповідно до положень статті 111 СК України, суд має вживати заходи щодо примирення подружжя, та одним з заходів є надання подружжю строку для примирення.
Питання про визначення строку для примирення законодавчо не врегульовано певними критеріями, якими слід керуватись суду.
А тому сторони, у випадку необхідності, можуть просити суд збільшити цей строк, надавши відповідні докази, що примирення є можливим, або застосувати новий строк для примирення в межах максимального, передбаченого законом, з урахуванням вже наданого.
Виходячи з наведеного вище колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність зупинити провадження на період наданого сторонам строку на примирення.
Доводи апеляційної скарги про те, що при наданні сторонам строку для примирення суд не врахував обставини, якими позивач обґрунтовував позов, а саме фактичне створення нової сім`ї, що ухвала суду прийнята без урахування положень СК України, згідно яких сім`я ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування не допускається, позивач бажає зареєструвати шлюб з іншою жінкою, не заслуговують на увагу, як на підставу для скасування ухвали суду, так як оскаржувана ухвала, згідно положень ст. 353 ЦПК України, підлягає оскарженню тільки в межах перевірки дотримання судом правил зупинення провадження у справі, а не з будь – яких інших підстав.
Ухвала суду в частині надання сторонам строку для примирення як така, що не передбачена ст. 353 ЦПК України, не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, тому не згода позивача з ухвалою суду в цій частині, може бути включена позивачем в апеляційну скаргу на рішення суду, якщо він буде з ним не згоден.
Отже, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги її не спростовують, тому, в силу ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 листопада 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 01 березня 2021 року.

Головуючий:

Судді: