Ухвала
16 лютого 2021 року
м. Київ
справа № 263/16447/19
провадження № 61-30ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Бурлакова Сергія Юрійовича від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Донецької області, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди, 
ВСТАНОВИВ:
30 грудня 2020 року до Верховного Суду подана касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 4 вересня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 9 грудня 2020 року, яка відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 січня 2021 року передана судді-доповідачу Бурлакову С. Ю. 
Ухвалою Верховного Суду від 20 січня 2021 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків до 20 лютого 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
5 лютого 2021 року до суду касаційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді-доповідача Бурлакова С. Ю. від участі у розгляді цієї справи, яка обґрунтована порушенням суддею-доповідачем Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України та законів України, оскільки подана касаційна скарга відповідає вимогам ЦПК України. 
Заявник вважає, що зазначені обставини викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді-доповідача Бурлакова С. Ю. 
Ухвалою Верховного Суду від 8 лютого 2021 року заяву про відвід 
судді-доповідача Бурлакова С. Ю. визнано необґрунтованою та передано для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.
Згідно із частиною третьою статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Частиною восьмою статті 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. 
На виконання вимог статті 33 та частини третьої статті 40 ЦПК України заяву про відвід судді-доповідача Бурлакова С. Ю. передано судді Верховного Суду Карпенко С. О.
Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (частина друга статті 36 ЦПК України). 
Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).
Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», № 33949/02, § 49-52, від 9 листопада 2006 року).
Вказані ОСОБА_1 у заяві про відвід судді-доповідача Бурлакова С. Ю. обставини не свідчать про існування передбачених статтями 36, 37 ЦПК України підстав для відводу. 
Посилання на можливу необ`єктивність судді-доповідача Бурлакова С. Ю. ґрунтуються на припущеннях заявника і не є підставою для відводу. 
Відповідно до частини одинадцятої статті 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.
Вивчивши матеріали касаційного провадження, вважаю, що підстав для задоволення заяви про відвід немає, оскільки доводи заявника не свідчать про існування передбачених статтями 36, 37 ЦПК України обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді-доповідача Бурлакова С. Ю. 
Керуючись статтями 36, 37, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду 
УХВАЛИВ:
Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відвід 
судді-доповідача Бурлакова Сергія Юрійовича від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Донецької області, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                         С. О. Карпенко