ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/10656/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Вовк П.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  26 січня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Суддя-доповідач:                              Файдюк В.В.
суддів:                                                  Земляної Г.В.
                                                            Мєзєнцева Є.І

При секретарі:                              Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_2 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі – відповідач, ГУ ПФУ в м. Києві), в якому просив:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в м. Києві щодо зменшення основного розміру пенсії позивачу під час її перерахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103, з 90% від відповідних сум грошового забезпечення до 70% від відповідних сум грошового забезпечення та зобов`язати відповідача здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років позивачу виходячи з 90% від відповідних сум грошового забезпечення;
- визнати протиправними дії відповідача щодо виплати пенсії позивачу в неповному розмірі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103, а саме - 50% суми підвищення пенсії з 01 січня 2018 року і 75% суми підвищення пенсії з 01 січня 2019 року та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років позивачу у розмірі 100% перерахованої пенсії з 01 січня 2018 року до 31 грудня 2019 року;
- зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, у разі ухвалення рішення на користь позивача.
В позовній заяві ОСОБА_2 зазначив, що перерахунок йому пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві здійснено без врахування всіх складових грошового забезпечення, а виплата пенсії відбувається не в повному обсязі, чим порушуються його права на отримання належного розміру пенсійного забезпечення.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2020 року даний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м.    Києві щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 під час її перерахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103, з 90% від відповідних сум грошового забезпечення до 70% від відповідних сум грошового забезпечення.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м.    Києві здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 виходячи з 90% від відповідних сум грошового забезпечення.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м.    Києві щодо виплати пенсії ОСОБА_1 в неповному розмірі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103, а саме 75% суми підвищення пенсії у період з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року (включно).
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м.    Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 у розмірі 100% перерахованої пенсії з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року (включно).
У задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 серпня 2020 року скасувати частково, в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 січня 2018 року в неповному розмірі з 01 січня 2018 року; постановити нове рішення, яким зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 100 % перерахованої пенсії з 01 січня 2018 року до 31 грудня 2019 року.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач вказує, що обставиною, яка потягнула за собою зміну розміру пенсії позивача, є початок застосування Постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Такою датою є 01 січня 2018 року. Саме за період служби, що розпочинається з цієї дати, військовослужбовці почали отримувати підвищене грошове забезпечення. А вже пізніше була видана Постанова Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».
Виходячи з вищезазначеного у відповідача виник обов`язок провести повний, а не частковий перерахунок пенсії позивача відповідно до приписів ч.3 статті 63 Закону та згідно постанови КМ України № 704 на підставі відповідної довідки Київського міського військового комісаріату починаючи з 01 січня 2018 року.
Крім того, апеляційну скаргу подав відповідач. Однак, у зв`язку з несплатою судового збору ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2021 року скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві було повернуто відповідачу.
Оскільки сторони до суду не з`явилися, справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 статті 229 КАС України.
Відповідно до ч.1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
На виконання вимог вказаної статті колегія суддів переглядає оскаржуване рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог з тих підстав та щодо тих обставин, на які посилається позивач в своїй скарзі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до розрахунків пенсії за вислугу років, основний розмір, який використовувався відповідачем для розрахунку пенсії позивача складав 90% грошового забезпечення (т. 1 а.с. 11).
Після проведення перерахунку пенсії позивача, основний розмір, який використовувався відповідачем для її розрахунку склав 70% грошового забезпечення (т. 1 а.с. 12-13).
30 березня 2020 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, в якій просив, зокрема, провести з 01 січня 2018 року повний – 100 відсотковий перерахунок його пенсії (т. 1 а.с. 7-8).
За результатами розгляду вказаної заяви відповідач повідомив позивачу листом від 23 квітня 2020 року № 8099-8653/Т-02/8-2600/20 (т. 1 а.с. 9-10), що, зокрема, станом на 01 грудня 2017 року розмір пенсії позивача за вислугу років обчислено з розрахунку 90% суми грошового забезпечення за 34 роки вислуги. На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», Головним управлінням здійснено перерахунок пенсії на підставі наданої уповноваженим органом довідки про грошове забезпечення, при здійсненні якого розмір пенсії за вислугу років обчислювався виходячи з 70% суми грошового забезпечення за посадою відповідно до редакції Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», чинної на дату, з якої проводився перерахунок пенсії. Виплата пенсій здійснюється у 2019 році у розмірі 75% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року.
З огляду на невиконання відповідачем вимог, викладених в заяві позивача, вважаючи свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем вчинено протиправні дії щодо перерахунку пенсії позивача та зменшення відсотку основного розміру пенсії з 90% на 70% від сум грошового забезпечення на підставі Постанови № 103, оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами та встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 % грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії. Відтак, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.
Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправними дій ГУ ПФУ в м. Києві щодо виплати ОСОБА_2 у 2018 році лише 50 %, у 2019 році, лише 75 % суми підвищення пенсії та зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві виплачувати 100 % суми підвищення пенсії ОСОБА_2 , починаючи з 01 січня 2018 року з урахуванням проведених раніше виплат, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду в м. Києві здійснити таку виплату з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року з урахуванням раніше виплачених сум.
Позивач, не погоджуючись із прийнятим рішенням, вважаючи, що Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві має виплачувати йому 100 % підвищення пенсії, починаючи з 01 січня 2018 року, звернувся до суду із апеляційної скаргою.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Частиною 1 статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Відповідно до ч.1, 2, 4 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Частина 18 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлює, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.
30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою збільшив розмір грошового забезпечення військовослужбовців.
Відповідно до пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 ця постанова набирає чинності з 01 березня 2018 року.
Отже, з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, якою змінені (збільшені) розміри грошового забезпечення військовослужбовців, у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії.
З метою виконання Постанови №704 та статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" Кабінетом Міністрів України 21 лютого 2018 року прийнято Постанову № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".
Відповідно до пункту 1 Постанови № 103 постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом №2262-ХІІ до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до Постанови КМУ №704.
Відповідно до п. 2 Постанови №103 виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01 січня 2018 року у таких розмірах:
з 01 січня 2018 року - 50 відсотків;
з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків;
з 01 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.
Отже, відповідачем було здійснено перерахунок пенсії та порядок її виплати у відповідності до Постанови №103, яка станом на час здійснення перерахунку була чинна та підлягала застосуванню.
Проте, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 й зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.
При цьому, залишаючи без змін рішення судів першої та апеляційної інстанції у справі №826/3858/18, Верховний Суд у постанові від 12 листопада 2019 року, серед іншого вказав на те, що зміст статей 51, 52, 55, 63 Закону №2262-ХІІ свідчить про наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати порядок перерахунку пенсії не є тотожним та не визначає право встановлювати відстрочку або розстрочку виплати пенсії, тобто змінювати часові межі виплати.
При цьому, відповідно до абз.4 п.10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 “Про судове рішення в адміністративній справі” визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.
Таким чином, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання відповідним рішенням суду законної сили.
Відтак, із набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18 позивач має право на отримання пенсійних виплат у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, починаючи з 05 березня 2019 року.
Відповідно до ч. 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, колегія суддів під час прийняття рішення у справі, з метою дотримання вимог процесуального закону, повинна враховувати висновки Верховного Суду.
Великою Палатою Верховного Суду прийнято постанову від 11 березня 2020 року у зразковій справі № 160/3586/19 (провадження № 11-986заі19), в якій Велика Палата Верховного Суду погодилася із висновками Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у цій справі, що пенсія позивачу підлягає виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії саме з 05 березня 2019 року.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 09 квітня 2020 ркоу у справі №640/19928/18, від 15 липня 2020 року у справі 520/3360/19.
Разом з тим, Кабінетом Міністрів України 14 серпня 2019 року прийнято постанову № 804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яка набрала чинності 04 вересня 2019 року, згідно якої виплата пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 01 січня 2018 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року.
Отже, після набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18 - 05 березня 2019 року, у відповідача виник обов`язок здійснювати виплату позивачу пенсії щомісячно з урахуванням 100% суми підвищення. Проте, з 04 вересня 2019 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 року № 804, яка підлягала обов`язковому застосуванню відповідачем.
З огляду на те, що постанова Кабінету Міністрів України № 804 набрала чинності 04 вересня 2019 року, виплата позивачу пенсії у неповному розмірі від суми підвищення пенсії є безпідставною лише у період з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року (включно).
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання відповідача виплачувати 100% суми підвищення пенсії позивачу визначеної станом на 01 березня 2018 року, з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 серпня 2020 року.
Відповідно до п.1 ч.1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи статті 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ч.1 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно ч.1 статті 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.
За п.2 ч.5 статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 317, 321, 325, 329, 331  КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2020 року року – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Повний текст рішення виготовлено 26 січня 2021 року.

Головуючий суддя:                                                                      В.В. Файдюк 
                     
                     Судді:                                                                       Г.В. Земляна
                                                                                                    
                                                                                                    Є.І. Мєзєнцев