Постанова
Іменем України
 
24 березня 2021 року
м. Київ
 
справа № 759/10651/13-ц
провадження № 61-13974св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Висоцької В. С.,
суддів: Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,
 
учасники справи:
позивачі (за первісним позовом):  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
відповідачі (за первісним позовом): громадська організація «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій», ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
треті особи (за первісним позовом): ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , Київська обласна рада, Київське обласне управління лісового та мисливського господарства, Головне територіальне управління юстиції у місті Києві,
 
позивач (за зустрічним позовом) -  громадська організація «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій»,
відповідачі (за зустрічним позовом): ОСОБА_1 , ОСОБА_6 ,
треті особи (за зустрічним позовом): ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 02 вересня 2020 року у складі колегії суддів: Гуля В. В., Сержанюка А. С., Мережко М. В.,
 
у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до громадської організації «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій», ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , треті особи: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , Київська обласна рада, Київське обласне управління лісового та мисливського господарства, Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, про визнання незаконними та скасування рішень загальних зборів, а також зобов`язання вчинити певні дії та зустрічним позовом громадської організації «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , про визнання незаконним та скасування рішення загальних зборів.
 
ОПИСОВА ЧАСТИНА
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У липні 2013 року позивачі за первісним позовом звернулись до суду з позовом  про визнання незаконними та скасування рішень загальних зборів, а також зобов`язання вчинити певні дії.
 
Позов мотивований тим, що громадська організація «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» (далі - ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» або ГО) була створена 15 січня 2001 року чотирнадцятьма фізичними особами, які об`єднались і створили її для раціонального використання, розвитку, збереження та відтворення рослинного та тваринного світу, організації мисливства, рибальства інших видів активного відпочинку. У статуті організації було записано про те, що вона є організацією, яка об`єднує своїх членів на основі єдності інтересів для виконання статутних завдань (пункт 1.1 статуту, затвердженого рішенням зборів засновників від 15 січня 2001 року та зареєстрованого Київським міським управлінням юстиції 23 лютого 2001 року).
 
Однак, протягом 2010 - 2012 років ОСОБА_9 , вважаючи себе одноособовим виконавчим органом вказаної громадської організації (хоча відповідно до статуту таким органом є правління, а також загальні збори ГО не приймали рішення про зміну виконавчого органу організації з колегіального виконавчого органу правління на одноособовий (з участю лише ОСОБА_9 )), одноособово приймав рішення, які відносяться до компетенції правління, а не до компетенції голови правління, тому такі рішення не можуть бути правомірними, вони суперечать закону та статуту ГО.
 
Відповідно до статуту до компетенції голови правління відноситься організація обліку членів ГО. З метою усунення від управління ГО дійсних членів організації, передачі печатки та документів організації іншим особам, ОСОБА_9 вносив недостовірні відомості щодо членів організації до протоколів загальних зборів членів ГО. 
 
Як вказують позивачі, їм стало відомо, що ОСОБА_9 , як голова правління, неправильно вказував в протоколах загальних зборів членів організації інформацію щодо її членів, що призвело до неправильного визначення кворуму загальних зборів та прийняття ними рішень без наявності передбаченого статутом кворуму. Рішення, прийняті на нелегітимних загальних зборах, призвели до незаконного прийняття у члени ГО сторонніх осіб, незаконних змін у діяльності організації, в тому числі у складі її керівних органів, затвердження нової редакції статуту ГО, зміни її місця знаходження, передачі печатки та документів ГО стороннім особам: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Останні, провели реєстрацію змін до установчих документів організації, змінивши відомості про керівника ГО та відомості про місцезнаходження ГО (в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вказано, що ГО зареєстрована за адресою: м. Київ, вул. Якутська, 10, її керівником є ОСОБА_10 ). Використовуючи незаконно проведену державну реєстрацію змін до установчих документів та печатку ГО, незаконно обране правління організації не допускає позивачів та більшість інших дійсних членів ГО до управління її справами, що суперечить законодавству та статуту організації. Позивачі вважають, що рішення, прийняті нелегітимними загальними зборами членів ГО, що оформлені протоколами загальних зборів ГО та правління ГО  від 14 червня 2010 року № 16/18; від 04 лютого 2011 року № 18/20; від 15 січня 2012 року № 20/22; від 26 грудня 2012 року № 25/27 та від 31 січня 2013 року є незаконними, оскільки такі рішення прийняті без наявності необхідного кворуму. 
 
Рішення, що оформлені оскаржуваними протоколами прийняті з порушенням законодавства та нелегітимні з наступних підстав - відсутність кворуму для прийняття рішень. Відповідно до пункту 5.1 статуту збори визнаються правомочними за умови участі в них не менше 50% відсотків членів або їх представників. Рішення про внесення змін та доповнень до статуту приймається більшістю у 2/3 голосів від загальної кількості членів організації. 
 
Зазначені рішення порушують права та охоронювані законом інтереси організації, оскільки не відображають волевиявлення дійсних членів організації. Загальні збори скликані з порушенням процедури їх скликання. Рішення про скликання зборів не приймались або приймались одноособово головою правління, а не правлінням, як це передбачено статутом. Позивачі не приймали участі в засіданні правління щодо скликання вказаних загальних зборів,  члени ГО не знали про проведення загальних зборів та не отримували повідомлень про проведення зборів та не мали можливості взяти участь у їх проведенні, чим порушено право членів організації на участь в управлінні організацією та на отримання інформації. Прийняті рішення із питань, не включених до порядку денного (прийняття ОСОБА_13 до членів організації, протокол від 14 червня 2010 року № 16/18). 
 
Як вказують позивачі, вказані рішення суперечать   Закону України «Про об`єднання громадян», Закону України «Про громадські об`єднання» та статуту організації. Посилаючись в уточненій позовній заяві і на інші обставини просили заявлені вимоги задовольнити.
 
Позивачі просили:  
-       визнати незаконним та скасувати рішення загальних зборів членів ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» від 14 червня 2010 року, оформлене протоколом від 14 червня 2010 року № 16/18 про прийняття ОСОБА_13 у члени ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» та призначення його головним бухгалтером цієї організації; 
-       визнати незаконним та скасувати рішення загальних зборів ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій», оформлене протоколом від 04 лютого 2011 року № 18/20, щодо переобрання ОСОБА_9 на посаду голови правління ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» до 03 лютого 2014 року;
-       визнати незаконним та скасувати рішення загальних зборів ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій», оформлене протоколом від 15 січня 2012 року № 20/22 щодо затвердження звіту голови правління про роботу ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» у 2011 році, затвердження звіту ревізійної комісії за 2011 рік, обрання ОСОБА_8 головою ревізійної комісії; 
-       визнати незаконним та скасувати рішення загальних зборів ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій», оформлене протоколом від 07 листопада 2012 року в частині затвердження звіту цієї організації за 2012 рік про те, що її членами є лише 7 осіб; 
-       визнати незаконним та скасувати рішення загальних зборів ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій», оформлене протоколом від 10 грудня 2012 року щодо зазначення у цьому протоколі, що на момент проведення зборів (10 грудня 2012 року) членами вказаної організації є лише 7 осіб, а також в частині прийняття членами організації ОСОБА_11 ,   ОСОБА_10 та ОСОБА_12 ; 
-       визнати незаконним та скасувати рішення загальних зборів ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій», оформлене протоколом від 18 грудня 2012 року в частині зазначення у цьому протоколі, що на момент проведення зборів (18 грудня 2012 року) членами вказаної організації є лише 10 осіб, а також в частині, що головою зборів організації обрано ОСОБА_11 та що обрано правління організації у складі: голови правління ОСОБА_10 , заступника голови правління ОСОБА_9 , члена правління ОСОБА_11 ; 
-       визнати незаконним та скасувати рішення правління ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» від 25 грудня 2012 року, оформлене протоколом від 25 грудня 2012 року № 1 про виключення із членів ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» ОСОБА_6 ; 
-       визнати незаконним та скасувати рішення правління ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» від 25 грудня 2012 року, оформлене протоколом від 25 грудня 2012 року № 2 про виключення із членів ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» ОСОБА_5 ; 
-       визнати незаконним та скасувати рішення загальних зборів членів ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» від 26 грудня 2012 року, оформлене протоколом від 26 грудня 2012 року № 25/27 про виключення із членів ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» ОСОБА_8 ; 
-       визнати незаконним та скасувати рішення правління ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» від 31 січня 2013 року,  оформлене протоколом від 31 січня 2013 року № 4 про виключення із ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» ОСОБА_1 ; 
-       визнати діяльність ОСОБА_9 , як керівника ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій»,  щодо оформлення зазначених протоколів зборів ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» неправомірною; 
-       визнати, що загальні збори членів ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» від 25 січня 2013 року проведені у встановленому законодавством та статутом організації порядку, а рішення цих зборів про обрання правління у наступному складі: голова правління ОСОБА_1., заступник голови правління ОСОБА_7, члени правління ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , законними і такими, що відповідають статутним документам вказаної організації;
-       зобов`язати ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» солідарно на виконання вимог рішення загальних зборів членів ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» передати голові правління ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» ОСОБА_1 печатку, установчі документи (статут) ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій».
 
У травні 2014 року ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» звернулась до суду із зустрічною позовною заявою у якій просила:
-       визнати незаконними та скасування рішення загальних зборів ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій», оформлене протоколом б/н від 17 січня 2013 року, який підписаний головою зборів ОСОБА_1 та секретарем зборів ОСОБА_6 : про обрання головою зборів ОСОБА_1 та секретарем зборів ОСОБА_6 , про визнання роботи  правління незадовільною та висловлення недовіри голові правління ОСОБА_9 , про звільнення ОСОБА_9 з посади голови правління, про доручення  новообраному правлінню протягом двох тижнів провести перевірку фінансово-господарської діяльності та документації попереднього правління, про обрання правління у наступному складі: голова правління ОСОБА_1., заступник голови правління ОСОБА_7, члени правління: ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_26 , про підтвердження загальними зборами, що станом на 17 січня 2013 року на обліку у ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» знаходиться 21 член, про доручення загальними зборами новообраному правлінню проінформувати членів ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій», які були відсутні на зборах та відповідні державні органи про результати зборів в термін до двох тижнів.
-       визнати незаконними та скасувати рішення загальних зборів ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій», оформлене протоколом б/н від 25 січня 2013 року, що підписаний головою зборів ОСОБА_1 і секретарем зборів ОСОБА_6 : про обрання головою зборів ОСОБА_1 та секретарем ОСОБА_6 , про визнання роботи правління незадовільною та висловлення недовіри голові правління ОСОБА_9 , про звільнення ОСОБА_9 з посади голови правління, про доручення  новообраному правлінню протягом двох тижнів провести перевірку фінансово-господарської діяльності та документації попереднього правління, про обрання правління у наступному складі: голова правління ОСОБА_1., заступник голови правління ОСОБА_7, члени правління: ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_26 , про підтвердження загальними зборами, що станом на 25 січня 2013 року на обліку у ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» знаходиться 21 член; про доручення загальних зборів новообраному правлінню проінформувати членів об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій», які були відсутні на зборах та відповідні державні органи про результати зборів в термін до двох тижнів.
 
Зустрічний позов мотивований тим, що  рішення загальних зборів ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» б/н від 17 січня 2013 року та рішення б/н від 25 січня 2013 року є незаконними та такими, що порушують права ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» в цілому та права її членів і перешкоджають статутній діяльності організації.
 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
Вказана справа неодноразово розглядалася судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій.
 
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 рокуу складі судді П`ятничук І. В. первісний позов задоволено частково.
 
Визнано незаконним та скасовано рішення загальних зборів ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій», оформлене протоколом від 07 листопада 2012 року в частині щодо затвердження звіту цієї організації за 2012 рік про те, що членами ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій», є лише 7 осіб.
 
Визнано незаконним та скасовано рішення загальних зборів ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій», оформлене протоколом від 10 грудня 2012 року № 23/25 щодо зазначення у цьому протоколі, що на момент проведення зборів (10 грудня 2012 року) членами вказаної організації є лише 7 осіб, а також в частині прийняття членами організації ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 .
 
Визнано незаконним та скасовано рішення загальних зборів ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій», оформлене протоколом   від 18 грудня 2012 року, в частині зазначення у цьому протоколі, що на момент проведення зборів (18 грудня 20012 року) членами вказаної організації є лише 10 осіб, а також про обрання головою зборів організації ОСОБА_11 ; обрання правління організації у складі: голови правління ОСОБА_10 , заступника голови правління ОСОБА_9 , члена правління ОСОБА_11 .
 
Визнано незаконним та скасовано рішення правління ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» від 25 грудня 2012 року, оформлене протоколом від 25 грудня 2012 року № 1, про виключення із членів ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» ОСОБА_6 .
 
Визнано незаконним та скасовано рішення правління ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» від 25 грудня 2012 року, оформлене протоколом від 25 грудня 2012 року № 2, про виключення із членів ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» ОСОБА_5 .
 
Визнано незаконним та скасовано рішення загальних зборів членів ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» від 26 грудня 2012 року, оформлене протоколом від 26 грудня 2012 року № 25/27, про виключення із членів ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» ОСОБА_8 .
 
Визнано незаконним та скасовано рішення правління ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» від 31 січня 2013 року, оформлене протоколом від 31 січня 2013 року № 4 про виключення із членів ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» ОСОБА_1 .
 
Визнано незаконним та скасовано рішення загальних зборів ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій», оформлене протоколом від 04 лютого 2011 року № 18/20, щодо переобрання ОСОБА_9 на посаду голови правління ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» до 03 лютого 2014 року.
 
Визнано незаконним та скасовано рішення загальних зборів ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій», які відбулись 01 лютого 2013 року, оформлене протоколом від 01 лютого 2014 року № 1 про зміну місця знаходження вказаної організації та про затвердження статуту вказаної організації у редакції від 01 лютого 2013 року.
 
Зобов`язано ОСОБА_10 передати обраному на загальних зборах ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» від 25 січня 2013 року голові правління цієї організації ОСОБА_1 печатку та установчі документи зазначеної організації.
   
В задоволенні іншої частини заявлених вимог основного позову відмовлено.
 
Зустрічний позов задоволено частково.
 
Визнано незаконним та скасовано рішення загальних зборів ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій», які відбулись 17 січня 2013 року та оформлене протоколом б/н від 17 січня 2013 року в частині підтвердження, що станом на 17 січня 2013 року на обліку ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» знаходиться 21 член.
 
Визнано незаконним та скасовано рішення загальних зборів ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій», які відбулись 25 січня 2013 року, яке оформлене протоколом б/н від 25 січня 2013 року в частині підтвердження, що станом на 25 січня 2013 року на обліку ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» знаходиться 21 член.
 
В задоволенні іншої частини заявлених вимог зустрічного позову відмовлено.
 
Рішення місцевого суду мотивоване тим, що суду не надано належних та допустимих доказів вчинення членами ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 порушень статуту ГО, які стали підставою для їх виключення із членів організації. Обґрунтованими є вимоги щодо незаконності рішення загальних зборів членів ГО від 26 грудня 2012 pоку, оформленого протоколом від 26 грудня 2012 року № 25/27 про виключення із членів ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» ОСОБА_8 через відсутність на ньому кворуму з наведених вище підстав щодо кількісного складу членів ГО. Відповідач ГО не надало жодних доказів, в розумінні документів які передбачені статутом, а саме  рішення правління ГО чи загальних зборів ГО про виключення   із членства у ГО будь-кого із засновників ГО, які після утворення ГО стали її членами, інших раніше прийнятих осіб, тому законних підстав вважати   вказаних осіб такими, що не є членами ГО немає. Щодо позовних вимог в яких позивачі просять визнати незаконним та скасувати рішення загальних зборів членів ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» від 14 червня 2010 року, оформлене протоколом від 14 червня 2010 року № 16/18 про прийняття ОСОБА_13 у члени ГО  та призначення його головним бухгалтером цієї організації, суд застосував строк позовної давності з врахуванням того, що оспорюване рішення винесене 14 червня 2010 року, з позовом до суду позивачі звернулись 15 липня 2013 року, тобто з пропуском встановленого законом трирічного строку. Щодо заявлених вимог в яких позивачі просять визнати незаконним та скасувати рішення загальних зборів ГО, оформлене протоколом від 04 лютого 2011 року № 18/20, щодо переобрання ОСОБА_9 на посаду голови правління ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» до 03 лютого 2014 року, та визнати незаконним та скасувати рішення загальних зборів ГО, оформлене протоколом від 15 січня 2012 року № 20/22 щодо затвердження звіту голови правління про роботу ГО у 2011 році, затвердження звіту ревізійної комісії за 2011 рік, обрання ОСОБА_8 головою ревізійної комісії (щодо незаконності прийняття ОСОБА_13 у члени ГО), суд погодився з твердженням позивачів про відсутність кворуму для їх проведення. Щодо незаконності рішення вказаних зборів щодо затвердження звіту голови правління за 2011 рік, звіту ревізійної комісії за 2011 рік, обрання ОСОБА_8 головою ревізійної комісії, суд відмовив позивачам у задоволенні вимог в цій частині, оскільки з заявлених вимог не вбачається, яким чином порушені їх права прийняттям вказаних рішень, як ці рішення вплинули на їх перебування у складі ГО, їх інтереси, можливі наступні рішення.
 
Стосовно зустрічного позову, суд зазначив, що спірні рішення прийняті відповідно до законодавства та статуту ГО, проте є доцільним задоволення вказаних вимог зустрічного позову в частині визнання незаконним та скасування рішення загальних зборів ГО, які відбулись 17 січня 2013 року та оформлене протоколом б/н від 17 січня 2013 року в частині підтвердження, що станом на 17 січня 2013 року на обліку ГО знаходився 21 член та рішення загальних зборів ГО, які відбулись 25 січня 2013 року, оформлене протоколом б/н від 25 січня 2013 року в частині підтвердження, що станом на 25 січня 2013 року на обліку ГО знаходився 21 член з підстав відсутності в ГО належним чином оформлених заяв про прийняття та вихід з даного ГО членів цієї організації, рішень щодо прийняття та виключення, також документації, яка б давала суду можливість переконатись в кількості членів ГО за час існування цього об`єднання, а саме на час проведення даних зборів.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 02 вересня 2020 року апеляційні скарги ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та голови правління ГО Списаренка О. А. задоволено частково.
 
Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року скасовано.
 
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій», ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , треті особи: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , Київська обласна рада, Київське обласне управління лісового та мисливського господарства, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про визнання незаконними та скасування рішень загальних зборів, а також зобов`язання ОСОБА_10 вчинити певні дії та зустрічним позовом ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , про визнання незаконним та скасування рішення загальних зборів закрито.
 
Роз`яснено позивачам за первісним позовом та позивачу за зустрічним позовом,що розгляд справи відноситься до юрисдикції господарського суду та наявність у них права протягом десяти днів з дня отримання ними постанови звернутись до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
 
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що вказана справа належить до юрисдикції господарського суду.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
 
У касаційній скарзі, поданій у вересні 2020 року до Верховного Суду,  ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати і направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Рух касаційної скарги в суді касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду від 23 вересня 2020 року відкрито касаційне провадження у цивільній справі, витребувано її з Святошинського районного суду м. Києва.
 
03 лютого 2021 року справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі суддів Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Литвиненко І. В.
 
На підставі ухвали Верховного Суду від 04 лютого 2021 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів.
 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 лютого 2021 року визначено наступний склад колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду для розгляду справи: Грушицький А. І. (суддя-доповідач), Висоцька В. С., Калараш А. А., Литвиненко І. В., Петров Є. В.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції необґрунтовано дійшов до висновку, що вказана справа відноситься до юрисдикції господарського суду. Також, суд апеляційної інстанції не взяв до уваги постанову Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 916/978/17 (провадження № 12-100гс18). 
 
У вказаній касаційній скарзі зазначається, що правовідносини між членами громадської організації та самою організацією не мають характеру корпоративних.  
  
Доводи інших учасників справи
 
Інші учасники справи не надіслали відзив на касаційну скаргу.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Суд установив, що 23 лютого 2001 року у Київському міському управлінні юстиції була зареєстрована ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій».
 
Відповідно до пункту 1 статуту, ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» є місцевою громадською організацією, яка об`єднує членів об`єднання на основі єдності інтересів для виконання завдань, передбачених статутом. Об`єднання здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, Закону України «Про об`єднання громадян», чинного законодавства України та цього статуту. Діяльність об`єднання не передбачає отримання прибутку.
 
Засновниками ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» було 14 осіб: ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_21 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_1 , ОСОБА_22 .
 
Після державної реєстрації ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» всі засновники організації стали її членами.
 
В подальшому у члени ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» було прийнято ще 7 осіб, а саме: ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_26 , ОСОБА_16 , ОСОБА_24 , ОСОБА_23 , ОСОБА_25 . Вказані обставини підтверджуються протоколами загальних зборів ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» від 15 січня 2001 року, 03 липня 2001 року, 13 лютого 2003 року, 14 лютого 2006 року, 01 квітня 2008 року.
 
Таким чином, станом на 2008 рік  ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» налічувала 21 члена.
 
04 лютого 2011 року відбулись загальні збори ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій», оформлені протоколом № 18/20 на яких були присутні ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 . Зборами   були прийняті рішення, зокрема, про залишення членами організації ОСОБА_6 і ОСОБА_16 , звільнивши останнього від сплати внесків за 2009 рік, про переобрання головою правління ОСОБА_9 на строк до 03 лютого 2014 року.
 
15 січня 2012 року відбулись загальні збори ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» на яких були присутні 6 членів організації та було прийнято рішення про затвердження річного звіту за 2011 рік, про обрання ОСОБА_8 головою ревізійної комісії строком на три роки до 15 січня 2015 року.
 
07 листопада 2012 року відбулись загальні збори, оформлені протоколом № 22/24 на яких було прийнято рішення, зокрема, про затвердження річного звіту правління за 2012 рік. Відповідно до протоколу від 07 листопада 2012 року № 22/24 на зборах були присутні 6 членів.
 
10 грудня 2012 року відбулись чергові загальні збори членів ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій», оформлені протоколом № 23/25 на яких було прийнято рішення, зокрема, про прийняття до членів організації ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 
 
18 грудня 2012 року за участю ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_24 , ОСОБА_27 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , всього 7 осіб, були проведені загальні збори, на яких було обрано новий склад правління організації та голову правління ОСОБА_10 
 
25 грудня 2012 року було прийнято рішення правління ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій», оформлене протоколом від 25 грудня 2012 року № 2, про виключення із членів громадської організації «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за несплату членських внесків за 2012 рік.
 
26 грудня 2012 року відбулись загальні збори членів ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій», оформлені протоколом № 25/27 на яких були присутні 7 членів організації та   прийнято рішення про виключення із членів ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» ОСОБА_8 
 
17 січня 2013 року відбулись загальні збори членів ГО, які були скликані на вимогу ревізійної комісії та на вимогу більше 20 % членів організації. На зборах були присутні 14 членів організації та їх представників. Було прийнято рішення про визнання незадовільною роботи правління та висловлення недовіри ОСОБА_9 , обрано новий склад правління організації: голова правління ОСОБА_1., заступник голови правління ОСОБА_7 , члени правління ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_26 та рішеннями зборів було підтверджено, що на день проведення зборів на обліку в ГО знаходиться 21 член.
 
25 січня 2013 року відбулися загальні збори членів ГО, які були скликані на вимогу ревізійної комісії та на вимогу більше 20 % членів організації. На зборах були присутні 14 членів організації та їх представників. Було прийнято рішення про визнання роботи правління незадовільною, про звільнення ОСОБА_9 з посади голови правління, обрано новий склад правління: голова - ОСОБА_1 , заступник - ОСОБА_7 , члени правління - ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_26 .
 
31 січня 2013 року було прийнято рішення правління ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій», оформлене протоколом від 31 січня 2013 року № 4, про виключення із членів ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» ОСОБА_1 за порушення статуту організації та рішень загальних зборів.
 
01 лютого 2013 року відбулись загальні збори ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій», оформлені протоколом від 01 лютого 2013 року № 1 про зміну місця знаходження вказаної організації на: м. Київ, вул. Якутська, 10 та про затвердження статуту вказаної організації у редакції від 01 лютого 2013 року.
 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА 
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише у межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
 
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки її ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
 
Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
 
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
 
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
 
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
 
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
 
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
 
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
 
Відповідно до статті 1 Закону України «Про громадські об`єднання» громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних та інших інтересів. Громадське об`єднання за організаційно-правовою формою утворюється як громадська організація або громадська спілка. Громадська організація - це громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи. Громадська спілка - це громадське об`єднання, засновниками якого є юридичні особи приватного права, а членами (учасниками) можуть бути юридичні особи приватного права та фізичні особи. Громадське об`єднання може здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи або без такого статусу. Громадське об`єднання зі статусом юридичної особи є непідприємницьким товариством, основною метою якого не є одержання прибутку.
 
Громадське об`єднання, яке має намір здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи, діє на підставі статуту громадського об`єднання, який повинен, зокрема, містити відомості про порядок створення, діяльності та припинення діяльності відокремлених підрозділів громадського об`єднання, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності керівних органів громадського об`єднання та розгляду скарг.
 
У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
 
З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.
 
Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.
 
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
 
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне.
 
По-друге, таким критерієм є суб`єктний склад такого спору.
 
Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 201/9139/18 (провадження № 14-321цс19).
 
У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.
 
Разом з тим стаття 20 ГПК України визначає коло справ, які підлягають розгляду в господарському суді, до якого віднесено справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.
 
При визначенні підвідомчості (предметної та суб`єктної юрисдикції) справ, що виникають з корпоративних відносин, слід виходити з таких міркувань.
 
За змістом положень статті 167 ГК України корпоративні відносини - це відносини, які виникають, змінюються та припиняються щодо права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.
 
Стаття 55 ГК України визначає господарські організації як юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.
 
Господарською діяльністю у ГК України вважається діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Цей Кодекс розрізняє господарську діяльність, яка має на меті отримання прибутку (підприємництво) і некомерційну господарську діяльність, яка здійснюється без такої мети (стаття 3).
 
Корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності, передбачені законом і статутними документами.
 
Отже, корпоративним є спір щодо створення, діяльності, управління та припинення юридичної особи - суб`єкта господарювання, якщо стороною у справі є учасник (засновник, акціонер, член) такої юридичної особи, у тому числі й той, який вибув, а тому такий спір не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.
 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 509/577/18 (провадження № 14-170цс19).
 
За змістом частин першої та другої статті 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.
 
Суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
 
Громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності, є учасниками відносин у сфері господарювання, а відносини, що складаються між суб`єктами господарювання та суб`єктами організаційно-господарських повноважень у процесі управління господарською діяльністю, належать до господарських відносин (стаття 2, частина шоста статті 3 ГК України).
 
З 28 березня 2014 року - часу внесення змін до пункту 4 частини першої статті 12 ГПК України у редакції підпункту 1 пункту 3 Закону України від 10 жовтня 2013 року № 642-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення правового регулювання діяльності юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», який набрав чинності 28 березня 2014 року, процесуальний закон відніс до юрисдикції господарського суду розгляд справ, які виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою, яка не є господарським товариством (фермерське господарство, кооператив, приватне, колективне підприємство тощо), та її учасниками (засновниками, членами), у тому числі учасником, який вибув, пов`язаними зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи.
 
У касаційній скарзі заявник посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 916/978/17 (провадження № 12-100гс18), проте Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 127/21764/17 (провадження № 14-115цс20) відступила від висновку, викладеного у зазначеній постанові і зробила висновок, щогромадське об`єднання (громадська організація) є одним з різновидів юридичної особи, створеної шляхом об`єднання осіб, які мають право участі у ньому (у ній). Члени громадської організації мають право брати участь в управлінні товариством, обирати та бути обраними до органів управління товариством, одним з яких є голова правління, порядок обрання та усунення з посади якого передбачено статутом такої громадської організації. Оскільки у вказаній справі підставою для звернення особи з позовом було визнання незаконним рішення зборів товариства про звільнення з посади голови правління товариства через недотримання вимог законодавства та установчих документів під час скликання і проведення загальних зборів товариства, що є порушенням прав учасника на управління товариством, а не трудових прав керівника товариства, тому спір у цій частині за своєю правовою природою та правовими наслідками належав до корпоративних спорів і, відповідно, має розглядатися в порядку господарського судочинства.
 
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Верховного Суду погоджується з судом апеляційної інстанції стосовно того, що спір між сторонами, які є/були членами ГО «Об`єднання по збереженню та відтворенню природи «Обрій» виник щодо створення, діяльності, управління юридичної особи - суб`єкта господарювання, стороною у справі є учасник (засновник), такої юридичної особи, а тому такий спір не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки є спором корпоративним.
 
Таким чином вказана справа відноситься до юрисдикції господарського суду.
 
Отже, доводи касаційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у мотивувальній частині постанови апеляційного суду, та зводяться до переоцінки доказів, незгоди заявника з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження суду.
 
Однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдина практика застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.
 
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Пономарьов проти України», «Рябих проти Російської Федерації», «Нєлюбін проти Російської Федерації») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
 
Таким чином, наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків суду апеляційної інстанції.
 
Вищевикладене свідчить про те, що касаційна скарга є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції, підстав вийти за межі доводів скарги судом касаційної інстанції не встановлено.
 
Верховний Суд встановив, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність ухваленого судового рішення не впливають.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
 
Частиною першою статті 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Враховуючи наведене, Верховний Суд зробив висновок, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції - без змін.
 
Керуючись статтями 389, 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Постанову Київського апеляційного суду від 02 вересня 2020 року залишити без змін.

 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                             В. С. Висоцька 

Судді:                                                                                                        А. І. Грушицький
                                                                                                                                                         А. А. Калараш                                                                                                                                                                                                                                         І. В. Литвиненко                                                                                                          Є. В. Петров