Номер провадження: 33/813/240/21
Номер справи місцевого суду: 496/3887/20 
Головуючий у першій інстанції Драніков С.М. 
Доповідач Журавльов О. Г.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Журавльова О.Г., за участі секретаря судового засідання Янковської Ю.Л., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 09.12.2020 року відносно:

ОСОБА_1 , який народився  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого ПП « ОСОБА_2 »,

- про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.
Зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень та накладено на нього адміністративне стягнення:
- за ст. 122-4 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 гривні.
- за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривні.
- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 36 КУпАП остаточно накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 гривень.
Відповідно до оскаржуваної постанови суду першої інстанції, 13.09.2020 року о 18:50 год. в с. Усатове по вул. Берегова, 2, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21083, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, в результаті чого скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_3 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №098797.
В той же день, 13.09.2020 року о 20:13 год. в с. Усатове по вул. Берегова, 2, водій ОСОБА_1 , скоївши ДТП, залишив місце пригоди, та був зупинений за адресою: с. Нерубайське, вул. Новонерубайська, 1. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 122-4 КУпАП, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №098833.
В подальшому, 13.09.2020 року о 20:19 год. в с. Нерубайське по вул. Новонерубайська, 1, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини роту). Згідно протоколу медичного огляду №001094, водій керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9-А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №098832.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.
Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду та ухвалити нову постанову, якою визнати його невинуватим у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом не була уточнена та достеменно встановлена обставина місця, де сталася ДТП.
Крім того, в апеляційній скарзі зазначено, що судом в судовому засіданні не було надано оцінку діям велосипедиста; судом не були усунені розумні сумніви та протиріччя з приводу факту ДТП та достеменно невідомо, чи був ОСОБА_1 учасником зазначеної ДТП.
Також, в апеляційній скарзі наголошується, що судом не доведено обставин, які б вказували на те, що ОСОБА_1 керував авто в стані алкогольного сп`яніння, а також відсутні належні докази перебування ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу, який рухається.
Також, апелянт наголошує, що судом першої інстанції не було враховано порушення складання протоколів поліцією. Одночасно в апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, в обґрунтування чого зазначив, що до суду першої інстанції його не викликали, судові повістки йому не надходили, з огляду на що вважає, що порушено його право на захист.
Вивчивши доводи клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не був присутнім у судовому засіданні суду першої інстанції, окрім того відомостей про своєчасне направлення йому копії постанови, відповідно до вимог ст. 285 КУпАП, у справі немає.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості своєчасно подати апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції.
Отже, зазначені причини пропуску строку на подачу апеляційної скарги можуть бути визнані поважними, тому він підлягає поновленню.
В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення не надавав, хоча про дату та час судового розгляду був сповіщений належним чином.
При цьому, апеляційний суд враховує, що відповідно до положень ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за даною категоріє справ є не обов`язковою.

Дослідивши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та докази у справі, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Вимогами ст. 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до приписів ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 є обґрунтованим, але суд апеляційної інстанції вважає, що його неучасть у судовому розгляді не вплинула на правильність прийнятого судового рішення.
Водночас, судом апеляційної інстанції ОСОБА_1 поновлено строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та надано право на захист, яке гарантоване Конституцією України шляхом особистої присутності у судовому засіданні. Однак, ОСОБА_1 зазначеним правом не скористався та до апеляційного суду особисто на захист своїх прав не з`явився, хоча про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином.
З приводу доводів ОСОБА_1 щодо відсутності його вини у скоєні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, 130 КУпАП апеляційний суд дійшов до наступного.
Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.
Згідно з п. п. 2-7 Розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України, 09.11.2015 №1452/735, огляд на стан алкогольного сп`яніння воді транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.
Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 268 КУпАП, були повторно досліджені докази, а саме: протоколи про вчинення адміністративного правопорушення серії ОБ № 098832 від 13.09.2020 року, серії ОБ № 098797 від 15.09.2020 року, серії ОБ № 098833 від 13.09.2020 року; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.09.2020 року згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння; схему місця ДТП; медичну довідку №21987, видану 13.09.2020 року КНП «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня», згідно якої у ОСОБА_3 – 12 років забита рана лівої п`яти, садни голови і тулуба; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, яким встановлено наявність слідів, що свідчать про переміщення об`єктів на місці пригоди після ДТП, а саме: маються сліди від шини, автомобіль стоїть на бордюрі; огляд автомобіля ВАЗ 21083, н.з. НОМЕР_1 , на якому маються пошкодження лівої фари та уламки скла на фарі; письмові пояснення ОСОБА_4 , який пояснив, що він 13.09.2020 року в 18:50 год., рухаючись по об`їзній дорозі зі сторони селища Котовського, недоїжджаючи 200-300 м до світлофору з позначкою «Нерубайське», бачив як по узбіччю дороги їхали двоє дітей на велосипедах, через якусь мить побачив як перший з дітей падає разом з велосипедом, після цього водій зупинився спитати чи все гаразд, на що дитина повідомила, що його збив автомобіль марки ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 . 
Після чого ОСОБА_4 побачив, як на світлофорі різко повернув автомобіль білого кольору та почав дуже швидко рухатись в сторону с. Нерубайське, за ним одразу поїхав Мерседес сріблястого кольору з іноземними номерами, який приблизно через метрів 500-600 намагався зупинити автомобіль ВАЗ, але той його об`їхав і почав ще швидше тікати. 
В подальшому ОСОБА_4 було прийнято рішення зупинити водія автомобіля ВАЗ і вже знаходячись за адресою: вул. Новонерубайська, він перегородив дорогу таким чином зупинив водія автомобіля ВАЗ. Після зупинки водій автомобіля ВАЗ вів себе неадекватно; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких він пояснив, що почув удар у свій автомобіль, не звертаючи на це увагу, поїхав далі.
Згідно протоколу медичного огляду №001094 від 13 вересня 2020 року ОСОБА_1 був обстежений у КНП «ООМЦПЗ» ООР на стан алкогольного сп`яніння, лікарем зроблено висновок, що останній перебував в стані алкогольного сп`яніння. Вказаний медичний висновок, а також протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підписані власноруч ОСОБА_1 без жодних зауважень (а.п. 3,6).
Таким чином, апеляційний суд вважає, що повторно дослідженими під час апеляційного розгляду скарги ОСОБА_1 доказами, які є належними та допустимими, підтверджено наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 122-4, ст. 124 КУпАП та судом першої інстанції були враховані обставини, визначені ст. 23, 33, 36 і відносно ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення відповідно до вимог КУпАП.
З огляду на відсутність будь-яких належних доказів, які б підтверджували обставини, на які посилається ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі, суд розцінює як такі, що дані ним з метою ухилення від відповідальності та накладення стягнення, вони не відповідають фактичним обставинам справи, спростовуються повністю матеріалами справи, а тому апеляційний суд вважає, що вони не можуть бути підставою для скасування судового рішення.
За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.
Отже, з огляду на вищенаведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції в повній мірі досліджені обставини справи, які знайшли своє підтвердження в матеріалах провадження, а також відображення в мотивувальній частині постанови суду та дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, з урахуванням встановлених в суді апеляційної інстанції обставин, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.
Доказів, які б спростовували встановлені обставини,  ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надано. Інші доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.
Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.
Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд,
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 09.12.2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов