ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року	Львів	Справа № 460/7030/20 пров. № А/857/14751/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

головуючого-судді                    Кузьмича С. М.,
суддів                                        Улицького В.З., Шавеля Р.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року (ухвалене головуючим – суддею Друзенко Н.В. у м. Рівне) у справі № 460/7030/200 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинення певних дій,

                                                          ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив:
визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсації за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії в сумі 37633, 23 грн, які були виплачені у березні 2020 року;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсацію за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з серпня 2014 року по березень 2020 року на суму пенсії 37633, 23 грн.
В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів, у зв`язку із порушенням термінів їх виплати він має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою пенсії на підставі судового рішення, яке з вини відповідача фактично виконане останнім лише у березні 2020 року. Позивач просив нарахувати компенсацію за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з серпня 2014 року по березень 2020 року на суму пенсії 37633, 23 грн, однак, відповідач відмовився нарахувати та виплатити вказану компенсацію, що підтверджується листом від 19.08.2020. За таких обставин, просив позов задовольнити у повному обсязі.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23.10.2020 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсації за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, викладену в листі від 19.08.2020 № 7192-7083/Т-02/8-1700/20. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, донарахованої на виконання постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 28.10.2014 в справі № 572/4482/14-а, за період із травня 2015 року по лютий 2020 року на суму пенсії 37633, 23 грн. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що несвоєчасне нарахування сум пенсії відбулось у зв`язку з неправомірним нарахуванням пенсії пенсійним органом, що встановлено постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 28.10.2014 в справі № 572/4482/14-а, тобто з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, то позивач має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати.
Крім цього суд першої інстанції зазначив, що з врахуванням того, що на виконання судового рішення, відповідачем 02.04.2015 проведено відповідний перерахунок та донараховано пенсію позивачу, а фактичну виплату пенсії в сумі 37633, 33 грн на виконання зазначеного вище судового рішення, проведено 20.03.2020, то підлягає нарахуванню компенсація за період з травня 2015 року (місяць, наступний після проведення донарахування) по лютий 2020 року (місяць, що передує місяцю виплати), а не з серпня 2014 року по березень 2020 року, як просить позивач.
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, донарахованої на виконання постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 28.10.2014 в справі № 572/4482/14-а, за період із травня 2015 року по лютий 2020 року на суму пенсії 37633, 23 грн та ухвалити нове судове рішення про Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, донарахованої на виконання постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 28.10.2014 в справі № 572/4482/14-а, за період із серпня 2014 року по лютий 2020 року на суму пенсії 37633, 23 грн.
Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що виплата компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії не з дня призначення пенсії, на підставі відповідних норм пенсійного законодавства, а лише за період з дня нарахування відповідачем пенсії після набрання судовим рішенням законної по дату виплати позивачу такої пенсії, призводить до часткового, а не повного захисту його права.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції — змінити, з наступних підстав.
З матеріалів справи слідує, що постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 28.10.2014 в справі № 572/4482/14-а, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08.12.2014 в справі № 572/4482/14-а, зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі нарахувати та виплатити ОСОБА_1 визначені статтями 39, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсію для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, тобто прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, а також підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонерові, який проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, за період з 11.03.2014 по 02.08.2014 включно з урахуванням проведених виплат.
На виконання судового рішення, згідно з розпорядженням № 132865 від 02.04.2015 відповідачем проведено відповідний перерахунок пенсії позивача (а.с.28). 
Фактично виплату пенсії в сумі 37633, 23 грн на виконання зазначеного вище судового рішення проведено в березні 2020 (а.с. 30).
Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою щодо проведення розрахунку і виплати компенсації за втрату частини доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії згідно постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 28.10.2014 в справі № 572/4482/14-а (а.с.11).
Листом від 19.08.2020 № 7192-7083/Т-02/8-1700/20 відповідач повідомив позивачу про відсутність підстав для виплати компенсації. Свою позицію відповідач обґрунтував тим, що сума перерахованої та сплаченої на виконання судового рішення пенсії носить разовий характер і не підпадає під визначення доходів, передбачених Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати», за порушення строків виплати яких сплачується компенсація (а.с.12).
Позивач вважаючи, що таку відмову відповідача протиправною, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 (далі - Порядок № 159).
Згідно зі ст. ст. 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); та інші.
Згідно з п. 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (далі - Порядок № 159) компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).
Пунктом 4 Порядку № 159 передбачено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Відтак суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).
Крім цього, виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 28.10.2014 в справі № 572/4482/14-а, яка набрала законної сили 08.12.2014, зобов`язано пенсійний орган нарахувати та виплатити пенсію позивача.
Як зазначалось вище, на виконання судового рішення, згідно з розпорядженням № 132865 від 02.04.2015 відповідачем проведено відповідний перерахунок пенсії позивача (а.с.28). 
Фактично виплату пенсії в сумі 37633, 23 грн на виконання зазначеного вище судового рішення проведено в березні 2020 (а.с. 30).
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що оскільки несвоєчасне нарахування сум пенсії відбулось у зв`язку з неправомірним нарахуванням пенсії пенсійним органом, що встановлено постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 28.10.2014 в справі № 572/4482/14-а, яка набрала законної сили, тобто з вини суб`єкта владних повноважень, що призначає і виплачує пенсію, а тому позивачка має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати.
Щодо доводів апелянта про те, що пенсійний орган має нарахувати та виплатити позивачці компенсацію за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати за період з серпня 2014 року по лютий 2020 року, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону № 2050-ІІІ, окремих положень Порядку № 159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 19.09.2019 у справі № 522/2370/17.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені, а тому помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що позивач має право на компенсацію втрати частини доходів з моменту здійснення пенсійним органом перерахунку пенсії позивачу на підставі постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 28.10.2014 в справі № 572/4482/14-а, тобто з травня 2015 року.
Разом з цим на перерконання суду, право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, виникло з 11.03.2014, тобто з моменту коли зобов`язано пенсійний орган здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачці (постанова Сарненського районного суду Рівненської області від 28.10.2014 в справі № 572/4482/14-а, яка набрала законної сили 08.12.2014).
Однак, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в позовній заяві позивач просив суд зобов`язати пенсійний орган нарахувати та виплатити йому компенсацію за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати за період з серпня 2014 року по березень 2020 року, а в апеляційній скарзі просив нарахувати та виплатити таку компенсацію по лютий 2020 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.
Таким чином, в силу вимог ч. 5 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати та виплатити позивачці компенсацію за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати за період з 11.03.2014, оскільки такі вимоги позивачкою не заявлялися в позовній заяві.
Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи наведене вище та ч. 1, 5 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку за необхідне змінити оскаржене рішення суду першої інстанції в частині періоду за який Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області слід зобов`язати нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії.
Відтак, оскільки несвоєчасне нарахування сум пенсії відбулось у зв`язку з неправомірним нарахуванням пенсії пенсійним органом, що встановлено постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 28.10.2014 в справі № 572/4482/14-а, тобто з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, а тому позивач (з урахування вимог позовної заяви) має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати, з серпня 2014 по лютий 2020 року.
Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (частина четверта статті 317 КАС України).
За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни резолютивної частини рішення суду, з урахуванням висновків та обставин встановлених вище.
Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

                                                  ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року у справі № 460/7030/20 – змінити, абзац четвертий резолютивної частини виключити, а абзац третій викласти в такій редакції: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, донарахованої на виконання постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 28 жовтня 2014 року в справі № 572/4482/14-а, за період із серпня 2014 року по лютий 2020 року на суму пенсії 37633, 23 грн.»
В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	В. З. Улицький 	
 	 	Р. М. Шавель