ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/16563/20
Головуючий в 1-й інстанції: Смирнов Г.С.
Номер провадження  № 33/819/72/21

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2021 року                                                             
       Суддя Херсонського апеляційного суду Гемма Ю.М.,
за участю захисника Глянь В.В. в інтересах  ОСОБА_1 ,
представника потерпілого – адвоката Кравчук Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу захисника Глянь В.В. в інтересах ОСОБА_1 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 28 грудня 2020 року по справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП щодо: 
        ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 

в с т а н о в и в:

       Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 07.10.2020 о 15:30 год., керуючи т/з «Kia Magentis» д/н « НОМЕР_1 », по вул. Червоноармійській, 38А в смт. Антонівка в м. Херсоні, при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2107» д/н « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 ПДР України.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

       В апеляційній скарзі захисник Глянь В.В. в інтересах ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки про зміст постанови стало відомо з ЄДРСР від 08.01.2021 року, копія постанови не була отримана ОСОБА_1 . 
Апелянт вказує про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, яку винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування доводів указує, що суд першої інстанції неправильно оцінив покази свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , хоча їхніми поясненнями спростовується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Зі схеми ДТП неможливо встановити винуватість особи, а в основу судового рішення покладено покази потерпілого, що є неприпустимим. Вважає, що саме потерпілий порушив вимоги п.10.1.ПДР, оскільки він рухався позаду ОСОБА_1 .. Крім того, ОСОБА_1 було позбавлено права збирати докази, оскільки не було задоволено клопотання захисника про призначення експертизи.
Просить призначити у справі судову інженерно-технічну (автотехнічну) експертизу, скасувати постанову суду та постановити нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

       Заслухавши пояснення захисника Глянь В.В., який просив поновити строк апеляційного оскарження, підтримав свої апеляційні вимоги, просив їх задовольнити, позицію представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Кравчук Т.М., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника, розглянувши клопотання та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов такого висновку. 

       Згідно матеріалів справи, постанову суду першої інстанції винесено 28.12.2020 року, останнім днем її оскарження відповідно до вищевказаної норми є 11.01.2021 року. Захисником подану апеляційну скаргу саме 11.01.2021 року, що підтверджено відтиском печатки на поштовому конверті, наявному в матеріалах справи (а.с.57). Тому строк на апеляційне оскарження не було пропущено, оскільки апеляційна скарга подана в межах строку на апеляційне оскарження.

       Що ж до заявленого клопотання захисника про призначення судової інженерно-технічної (автотехнічної) експертизи, то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне відмовити у задоволенні заявленого клопотання, виходячи з того.

       Відповідно до положень ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції здійснює лише перевірку встановлених судом першої інстанції обставин в межах апеляційної скарги.
       Відповідно до статті 273 КУпАП, експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.
       Призначення експертизи, висновок якої, як і інші джерела доказів, не є обов`язковим для суду, що розглядає справу, і не має наперед визначеної сили, є правом суду, а не обов`язком. 
       Будь-які спеціальні знання для вирішення питання про наявність або відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення у зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою не потрібні, оскільки згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, її причиною зазначено невиконання вимог Правил дорожнього руху водієм  ОСОБА_1 , а не будь-які інші факти, встановлення яких потребувало б спеціальних знань. За нормами КУпАП, суду належить вирішити правове питання щодо наявності або відсутності факту порушення ПДР України. Дані, які наявні в матеріалах справи, дають достатньо підстав зробити висновок з цього правового питання без спеціальних знань.
       Усі доводи захисника в апеляційній скарзі фактично зводяться до переоцінки доказів і моделювання події ДТП, які носять суб`єктивний характер і об`єктивно не підтверджуються матеріалами справи.
Крім того, вимогами КУпАП не покладено на суд обов`язок щодо збирання доказів у справі про адміністративне правопорушення, учасники провадження особисто реалізовують надане їм законом право на збирання доказів.

       За змістом ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність особи настає у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження, з-поміж іншого, транспортних засобів.
       Встановлення винуватості чи невинуватості особи здійснюється на підставі оцінки доказів, якими, згідно ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами та ін.

        Положення ст. 252, 280 КУпАП покладають на суд обов`язок оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю та з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 

       Суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

        Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за встановлених і викладених у постанові обставин, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, об`єктивність яких у апеляційного суду сумнівів не викликає.

       Вина ОСОБА_1 підтверджується такими доказами.

Зокрема, даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 408081, зміст якого відповідає вимогам ст.256 КУпАП, доданих до нього схеми місця ДТП, де зафіксовано розташування транспортних засобів на дорозі. 
       Пояснення потерпілого ОСОБА_2 про те, що він на автомобілі ВАЗ 2107» рухався по вул. Червоноармійська в смт. Антонівка в крайній правій смузі руху зі швидкості 40 км/м. Зліва від нього на відстані 5 м рухався автомобіль «Kia Magentis». З правої сторони населений пункт, обочини не має. Не доїжджаючи до магазину «Сим-Сим», водій автомобіля «Kia Magentis» - ОСОБА_1 різко почав повертати вправо та зіткнувся з його автомобілем правим крилом, внаслідок чого машину відкинуло на тротуар. Його автомобіль має технічні пошкодження: дзеркало, тріснуло лобове скло, ліве крило, задні та передні ліві двері, ковпаки з колеса.
       Заперечуючи вказані потерпілим обставини, ОСОБА_1 пояснив, що 07.10.20 приблизно о 15:30 год він рухався по вул. Червоноармійська на виїзді з смт. Антонівка в бік лісу на автомобілі «Kia Magentis» д/н « НОМЕР_1 ». Після проїзду перехрестя, біля магазину «Сим-Сим» ввімкнув правий покажчик повороту приблизно за 50 метрів та почав повертати на місце для стоянки автомобілів, зайняв праве крайнє положення на дорозі. В цей час невідомо звідки з правої сторони відчув удар, після зупинки він зрозумів, що сталося ДТП з транспортним засобом «ВАЗ 2107» д/н « НОМЕР_2 ». Яким чином сталося зіткнення пояснити не може, так як він рухався приблизно 50-60 см правими колесами від узбіччя. Можливо водій іншого транспортного засобу вирішив здійснити обгін по узбіччю. Разом з ним в автомобілі знаходилися свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 . 
       Ця версія дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 була предметом перевірки в судовому засіданні та не знайшла свого підтвердження. 
Свідок ОСОБА_5 пояснив, що він 07.10.20 у с. Садове приблизно о 15:00 год. разом з двома жінками зупинили авто, щоб доїхати до кінцевої зупинки в смт. Антонівка. Їх підвозив водій на автомобілі «Kia Magentis» д/н « НОМЕР_1 ». Вони попросили водія зупинити біля магазину. Біля перехрестя водій зупинився, подивився ліворуч та праворуч, після чого повернув ліворуч та відразу ввімкнув правий покажчик повороту приблизно за 40-50 м до магазину. Почавши повертати праворуч до магазину в їх автомобіль в праву частину врізався інший автомобіль. Після повороту ліворуч до магазину, автомобіль «Kia Magentis» рухався на відстані приблизно 40-60 см від правого узбіччя.
Аналогічні покази щодо обставин ДТП надали свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . 

Саме показаннями безпосередніх учасників дорожньо-транспортної пригоди підтверджено ту обставину, що водій ОСОБА_1 , змінюючи напрямок руху та повертаючи праворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а саме автомобілю «ВАЗ 2107» д/н « НОМЕР_2 » під керуванням ОСОБА_2 , який рухався позаду  в попутному напрямку. 
       Так, згідно показаній водія автомобіля «Kia Magentis» - ОСОБА_1 , змінюючи напрямок руху та повертаючи праворуч на місце для стоянки автомобілів біля магазину, він не помітив інший транспортний засіб, що рухався позаду нього в попутному напрямку, тобто він підтвердив той факт, що не переконався у безпечності свого маневру. 
Тоді як водій автомобіля «ВАЗ 2107» - ОСОБА_2 підтвердив, що колі він рухався у правій смузі, то попереду нього зліва на відстані 5 м в попутному напрямку рухався автомобіль «Kia Magentis», який різко повернув вправо на його смугу руху та зіткнувся з  автомобілем «ВАЗ 2107».

       За приписами п.10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. 

       Однак водієм транспортного засобу «Kia Magentis» д/н « НОМЕР_1 » ОСОБА_1 вказані вимоги виконані не були, про що свідчить характер отриманих транспортними засобами ушкоджень. 

       Як вбачається зі схеми місця ДТП, долученої до протоколу про адміністративне правопорушення, вказані транспортні засоби отримали внаслідок ДТП видимі зовнішні пошкодження.

       Встановлені в ході судового розгляду обставини та механізм ДТП, підтверджують факт порушення ОСОБА_1 п.10.1 ПДР України, який через свою неуважність, не впевнився в безпечності зміни свого напрямку руху, своїми діями створив аварійну ситуацію, у зв`язку з чим сталося ДТП з його вини.

Доводи апелянта про неправильну оцінку судом першої інстанції змісту показаній свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , є необґрунтованими, оскільки ними не спростовано винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що прямо випливає зі змісту їхніх показаній.
       Не приймаються до уваги доводи апелянта про те, що зі схеми ДТП є незрозумілим, хто з учасників ДТП винуватий, оскільки на схемі, наявній в матеріалах справи, відображено як стан дороги, так і розташування двох транспортних засобів на дорозі в момент зіткнення, зокрема положення кожного з транспортних засобів на відповідній смузі руху у попутному напрямку, що не викликає жодних сумнівів у тому, хто саме є винуватцем ДТП.
       Отже твердження захисника, що саме водієм ОСОБА_2 було порушено п.10.1 ПДР, суперечать встановленим обставини справи та наведеним доказам. 
       Доводи апелянта про те, що автомобіль ВАЗ 2107 під керуванням потерпілого ОСОБА_2 рухався позаду автомобіля Kia Magentis під керуванням ОСОБА_1 на відстані близько 5 м, не підтверджуються жодними доказами і про це не вказував сам водій ОСОБА_1 . 
       Навпаки водій автомобіля ВАЗ 2107 - ОСОБА_2 підтвердив ту обставин, що зліва від нього в попутному напрямку попереду на відстані 5 м рухався автомобіль «Kia Magentis», тобто по лівій, а не правій смузі, як про це стверджує захисник. 
       В апеляційній скарзі захисником сформовано власну оцінку ситуації ДТП, що ґрунтується на припущеннях та не відповідає фактичним обставинам справи. 
Інших доводів щодо оспорювання фактичних обставин справи та незаконності судового рішення, апелянтом не наведено.
Зважаючи на викладене вище, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, дослідивши всі зібрані у справі докази, дав їм належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
       У зв`язку з чим, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, є неспроможними. 
       Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а інші доводи  апеляційної скарги захисника не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.
       Отже, підстави для скасування постанови суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 та задоволення апеляційної скарги захисника, відсутні.
       Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

       Апеляційну скаргу захисника Глянь В.В. в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 28 грудня 2020 року по справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП щодо  ОСОБА_1  – залишити без зміни.
       
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського
апеляційного суду                (підпис)                        Ю.М. Гемма