Справа № 991/721/21
Провадження № 1-кс/991/742/21

УХВАЛА
8 лютого 2021 року 	місто Київ	

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення.

03.02.2021 Вищим антикорупційним судом отримано вказану скаргу. Відповідно до її змісту 25.01.2021 ОСОБА_3 подав до НАБУ заяву про вчинення слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366-2 Кримінального кодексу України – декларування недостовірної інформації.
Скаржник зазначає, що в порушення вимог ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) відомостей за його заявою до ЄРДР внесено не було.
Тому у скарзі, зокрема, він просить зобов`язати НАБУ внести до ЄРДР відомості про злочин за його заявою.
ОСОБА_3 електронною поштою подав заяву, у які просить розгляд скарги провести без його участі, її підтримує та просить задовольнити.
Представники Національного антикорупційного бюро України у судове засідання не прибули, хоча були повідомлені про нього належним чином. Направили суду письмові пояснення по суті скарги. У них вказано, що ОСОБА_3 у своїй заяві не було наведено достатніх об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального корупційного правопорушення, здійснення досудового розслідування якого віднесено до підслідності НАБУ (ч. 5 ст. 216 КПК). Також у поясненнях зазначено, що враховуючи, що розгляд порушених ОСОБА_3 питань не віднесено до компетенції НАБУ, його заяву листом від 02.02.2021 скеровано для розгляду до Територіального управління ДБР, розташованого у місті Києві, Національного агентства з питань запобігання корупції та Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК розгляд скарг на бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Оскільки скаржником подано заяву про розгляд скарги без його участі, а відсутність слідчого не є перешкодою для здійснення розгляду, слідчий суддя вважає можливим проведення засідання у їх. відсутність.
Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК є судовий контроль за додержанням законів органами досудового розслідування, який реалізує слідчий суддя. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини на стадії досудового розслідування.
Водночас, за змістом пункту 18 частини першої статті 3 КПК слідчий суддя наділений повноваженнями здійснювати судовий контроль лише у порядку, що регламентований цим Кодексом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК на досудовому провадженні, серед іншого, може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення.
Стаття 306 КПК визначає порядок розгляду таких скарг. Її частина перша встановлює, що в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, скарги на бездіяльність, зокрема, слідчого розглядає слідчий суддя Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду.
Таким чином, під час розгляду скарги слідчий суддя, окрім оцінки її змісту на предмет обґрунтованості, зобов`язаний перевірити й наявність процесуальної можливості (повноважень) здійснювати судовий контроль щодо неї.
Скарга не підлягає розгляду у Вищому антикорупційному суді.
Предметна підсудність цього суду визначається статтею 33-1 КПК. Вона встановлює, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження, зокрема, передбачені статтею 366-2 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, визначених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК.
У цих пунктах закріплені підстави, за яких певне провадження вважається підслідним НАБУ, а відтак, за певних умов, є підсудним Вищому антикорупційному суду. Разом з тим, зі змісту заяви про вчинене кримінальне правопорушення не вбачається наявності хоча б однієї з підстав, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК.
Так, у пункті першому частини п`ятої статті 216 КПК визначені суб`єкти, щодо яких може здійснюватися кримінальне провадження. Серед них, визначено осіб вищого складу Національної поліції. Однак, особа, про вчинення злочину якою зазначається у скарзі, не належить до вищого складу Національної поліції (ст. 80 Закону України «Про Національну поліцію»). Тобто, слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 не належить до суб`єктів, перелік яких наведений у вказаному пункті. Не наведено скаржником інформації, що ця особа раніше обіймала відповідну посаду.
Пункт другий частини п`ятої статті 216 КПК визначає, що для того щоб справа була підсудна Вищому антикорупційному суду розмір предмета кримінального правопорушення або завданої ним шкоди повинен в п`ятсот і більше разів перевищувати розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків). Водночас, скаржник у своїй заяві про вчинення злочину таких відомостей не вказує.
Пункт третій частини п`ятої статті 216 КПК визначає обов`язковою умовою підсудності Вищому антикорупційному суду вчинення злочинів, передбачених ст. 369, ч. 1 ст. 369-2 КК України, натомість матеріали провадження такої інформації не містять.
Підсумовуючи, у справі відсутні умови, що визначені пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК. Тобто таке провадження не є підсудним Вищому антикорупційному суду і слідчий суддя не є уповноваженим здійснювати судовий контроль за бездіяльністю НАБУ щодо не внесення відомостей до ЄРДР.
У судовому засіданні, у якому здійснювався розгляд скарги інформації щодо можливої підсудності провадження Вищому антикорупційному суду також не було надано.
Варто також вказати, що згідно з пунктом першим частини четвертої статті 216 КПК досудове розслідування кримінальних правопорушень, вчинених, серед інших, працівником правоохоронного органу, здійснюють слідчі органів державного бюро розслідувань.
Таке кримінальне провадження за місцезнаходженням Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, є підсудним Печерському районному суду міста Києва.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.
Рішення про повернення скарги, у разі подання її до суду, де вона не підлягає розгляду, тобто є непідсудною цьому суду, слідчий суддя може прийняти при вирішенні питання про відкриття провадження за такою скаргою.
Разом з тим, якщо після відкриття провадження за скаргою буде встановлено, що воно відкрите при наявності хоча б однієї із умов, передбачених ч. 2 ст. 304 КПК, слідчий суддя має постановити ухвалу про закриття провадження за такою скаргою. 
Така позиція узгоджується із рішенням Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19.02.2019 у справі № 569/17036/118.
Враховуючи викладене, слідчий суддя робить висновок, що скарга підлягає поверненню суб`єкту звернення, а провадження за нею – закриттю.
На підставі викладеного, слідчий суддя постановив:

-        закрити провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення;
-        скаргу повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду впродовж п`яти днів з дня отримання її копії.
Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя                                                                 ОСОБА_1