У х в а л а  
 
18 січня 2021 року
м. Київ
 
справа № 490/2516/19
провадження № 61-19281 ск 20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,
 
розглянув касаційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 лютого 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного Управління Національної поліції України у Миколаївській області, Прокуратури Миколаївської області про відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями органів досудового слідства,
 
В с т а н о в и в:
 
У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до Державної казначейської служби України, ГУНП України у Миколаївській області, Прокуратури Миколаївської області про відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями органів досудового слідства у розмірі 500 000,00 грн.
 
Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 лютого 
2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: стягнуто з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів досудового слідства, прокуратури, на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 195 000,00 грн. 
 
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року апеляційну скаргу Державної казначейської служби України залишено без задоволення, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 лютого 2020 року залишено без змін.
 
23 грудня 2020 року Головне управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області надіслало засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 лютого 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року.
 
У касаційній скарзі Головне управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 лютого                   2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року і ухвалити нове рішення, яким стягнути з Держави України на користь позивача кошти  на відшкодування моральної шкоди спричиненої органами слідства, у сумі 74 692,45 грн.
 
Дослідивши касаційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, з огляду на наступне.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;       в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на       01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
 
Згідно з пунктам 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову в справах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується.
 
Як убачається з матеріалів касаційного провадження, ціна позову в даній справі становить 500 000,00 грн, яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102,00 * 250 = 525 000,00 грн).
 
Отже, відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України рішення судів першої та апеляційної інстанцій в даній справі не підлягають касаційному оскарженню.
 
Касаційна скарга не містить посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.
 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад, справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
З урахуванням указаного, оскільки Головне управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області  подало касаційну скаргу на судові рішення у справі з ціною позову, яка не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
 
З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.
 
На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
У х в а л и в:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною                 скаргою Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 лютого 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного Управління Національної поліції України у Миколаївській області, Прокуратури Миколаївської області про відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями органів досудового слідства.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                          В. М. Ігнатенко

                                                                                                                      С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук