ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 р.	Справа № 440/4060/18	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  П`янової Я.В. ,
за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 27.10.2020 року (постановлену суддею    Удовіченко С.О.)    по справі за заявою  про заміну сторони по справі, зупинення виконання рішення суду та роз`яснення судового рішення  по справі № 440/4060/18 за позовом          Державного підприємства "Агентство місцевих доріг Полтавської області"  до          Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області                  про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Голова Комісії з реорганізації Головного управління ДФС у Полтавській області Скорина Є.  звернувся до суду з заявою, в якій  просив: зупинити  виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 р. по справі № 440/4060/18; роз`яснити виконання Полтавського окружного адміністративного  суду  від 13.12.2018 р.  по справі  № 440/4060/18 в частині  встановлення дати  включення позивача до Реєстру неприбуткових організацій; замінити сторону  по справі з ДПІ у м. Полтава  Головного управління ДФС у Полтавській області на Головне управління ДПС у Полтавській області. 
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.10.2020 р.  заяву голови Комісії з реорганізації Головного управління ДФС у Полтавській області Скорина Є.  про заміну сторони по справі, зупинення виконання рішення суду та роз`яснення судового рішення по справі № 440/4060/18 повернуто заявнику без розгляду.
Не погодившись  із ухвалою суду першої  інстанції, заявник подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм  процесуального права, просив скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 27.10.2020 р.  та   прийняти нову ухвалою, якою роз`яснити  виконання рішення Полтавського окружного адміністративного  суду  від 13.12.2018 р.  по справі  № 440/4060/18 в частині  встановлення  дати включення позивача  до Реєстру неприбуткових організацій; зупинити виконання рішення Полтавського окружного адміністративного  суду  від 13.12.2018 р.  по справі  № 440/4060/18; замінити сторону по справі  з ДПІ у м. Полтава  Головного управління ДФС у Полтавській області   на Головне управління ДПС у Полтавській області. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме, вимог Кодексу адміністративного судочинства України  та на не відповідність  висновків суду обставинам справи.
Представником апелянта подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 «Про  запобігання  поширенню на території  України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на всій території України запроваджений карантин, який продовжено до 28.02.2021 р. Проте, з врахуванням того, що  постановою Кабінету Міністрів України  від 04.05.2020  р. №  343  внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України № 211  від 11.03.2020 р., згідно яких карантин пом`якшено та державні органи працюють в штатному загальному режимі, у зв`язку з чим суд вважає необхідним відмовити у задоволенні цього клопотання. 
Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2  ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання  за допомогою технічного запису не здійснювалося.
Судовим розглядом встановлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 р., яка залишена без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.05.2019 р.,  рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 р. по справі № 440/4060/18 задоволено позов Державного підприємства "Агентство місцевих доріг Полтавської області" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області від 19.10.2018 р. № 1816014600270 про відмову у включенні Державного підприємства "Агентство місцевих доріг Полтавської області" до Реєстру неприбуткових установ та організацій; зобов`язано Державну податкову інспекцію у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області включити Державне підприємство "Агентство місцевих доріг Полтавської області" до Реєстру неприбуткових установ та організацій відповідно до Порядку ведення Реєстру неприбуткових установ та організацій, включення неприбуткових підприємств, установ та організацій до Реєстру та виключення з Реєстру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 р. № 440.
Як вбачається з матеріалів справи 18.09.2020 р., представником Головного управління ДПС у Полтавській області  подано заяву  про зупинення  виконання  рішення Полтавського окружного адміністративного  суду  від 13.12.2018 р. по справі  № 440/4060/18 та роз`яснити рішення Полтавського окружного адміністративного  суду  від 13.12.2018 р.  по справі  № 440/4060/18.
Вказана заява ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.09.2020 р.  залишена без розгляду.
Судовим розглядом встановлено, що представником Головного управління ДПС у Полтавській області  подано заяву від 17.09.2020 р.,  в якій просила здійснити  заміну сторони  по справі з Головного управління ДФС у Полтавській області на Головне управління ДПС у Полтавській області; зупинити виконання рішення Полтавського окружного адміністративного  суду  від 13.12.2018 р. по справі № 440/4060/18; роз`яснити рішення Полтавського окружного адміністративного  суду  від 13.12.2018 р.  по справі  № 440/4060/18.
Вказана заява ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.09.2020 р.  залишена без розгляду.
Повертаючи без розгляду заяву голови Комісії з реорганізації Головного управління ДФС у Полтавській області Скорина Є.  про заміну сторони по справі, зупинення виконання рішення суду та роз`яснення судового рішення по справі № 440/4060/18, суд першої інстанції виходив з того, що заява голови Комісії з реорганізації Головного управління ДФС у Полтавській області Скорини Є. про заміну сторони по справі, зупинення виконання рішення суду та роз`яснення судового рішення подана без додержання вимог ч. 1 ст. 167, ст. ст. 52, 375, 254  Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки вказана заява є очевидно безпідставною та необґрунтованою, подана не учасником справи, та питанню щодо зупинення виконання (дії) рішення суду від 13.12.2018 р. у справі № 440/4060/18 вже надавалась правова оцінка Полтавським окружним адміністративним судом в ухвалі від 29.09.2020 р.
Суд апеляційної інстанції  погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав. 
Відповідно до ст. 52 Кодексу адміністративного судочинства України,  у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
За заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання (ч. ч.  1, 4 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно із  ч.ч. п. 4  ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до  ч. 1 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України,  будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити, зокрема, зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника, підстави заяви (клопотання, заперечення).
Згідно із ч. 2 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України,  якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 р. по справі № 440/4060/18 набрало  законної сили 08.05.2019 р., а з заявою про заміну сторони по справі № 440/4060/18  заявник звернувся лише  22.10.2020  р., тобто, вже після закінчення розгляду справи  № 440/4060/18 та  після набрання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 р. по справі № 440/4060/18 законної сили. 
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що чинним законодавством не  встановлено можливість заміни сторони  у справі  після набрання остаточним судовим рішенням законної сили.
Судовим розглядом встановлено, що  Головне  управління ДФС у Полтавській області на час звернення до суду із заявою про роз`яснення судового рішення від 13.12.2018 р. у справі № 440/4060/18 не є учасником справи чи правонаступником боржника у виконавчому провадженні,  у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутні підстави для розгляду  вказаної заяви, відповідно до  вимог статей 254, 379 Кодексу адміністративного судочинства України.
Крім того,  судовим розглядом встановлено, що аналогічній заяві про зупинення виконання (дії) рішення суду від 13.12.2018 р. у справі № 440/4060/18 вже надавалась правова оцінка Полтавським окружним адміністративним судом в ухвалі від 29.09.2020 р.
Доводи апелянта, що судом першої інстанції  не враховано  висновки Верховного Суду, викладені  у постанові  від 07.07.2020  р. по справі № 808/3020/15, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки зазначена постанова прийнята Верховним Судом щодо інших правовідносин, оскільки в ній висловлена правова позиція щодо заміни  сторони по справі до  закінчення провадження по справі та набрання законної сили остаточним рішенням по справі.
Щодо інших доводів  апелянта суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі “Hirvisaari v. Finland” від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі “Ruiz Torija v. Spain” від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до  вимог процесуального права.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 27.10.2020 р.  – без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив ухвалу з додержанням  норм процесуального права.
Керуючись ст. 52, 167, 229,  254, 292, 293, 294, 295, 321, 325, 328, 329, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області  залишити без задоволення.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 27.10.2020 року по справі № 440/4060/18  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили   з дати її прийняття та може бути оскаржена   протягом тридцяти днів з дня   складення повного судового рішення шляхом подачі   касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. . 

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк	
Судді	   	О.А. Спаскін    Я.В. П`янова   	
Повний текст постанови складено  15.01.2021 року