УХВАЛА

10 лютого 2021 року 
м. Київ
справа № 1.380.2019.003695
адміністративне провадження № К/9901/1798/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів - Кашпур О.В., Радишевської О.Р.
перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Львівська виправна колонія №48» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплат грошової компенсації за не отримане речове майно,
В С Т А Н О В И В:
13 січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року з пропуском строку на касаційне оскарження. 
Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 18 січня 2021 року  касаційну скаргу залишено без руху, а заявнику надано строк для усунення її недоліків. Зокрема, ОСОБА_1 необхідно було надати належні та допустимі докази, що підтверджують наведені ним причини пропуску процесуального строку або зазначити інші поважні причини, що перешкоджали йому подати касаційну скаргу у межах строку, встановленого частиною другою статті 329 КАС України та надати докази, що підтверджують ці обставини.
На виконання ухвали Верховного Суду ОСОБА_1 надіслав заяву, в якій просив поновити пропущений процесуальний строк, з тих підстав, що оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції отримано ним лише 14 грудня 2020 року, що підтверджується записом на ксерокопії заяви про отримання судового рішення з вхідним штемпелем суду апеляційної інстанції №К-29791/20.
Частиною третьою статті 329 КАС України встановлено, що строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою     статті 333 цього Кодексу.
Відповідно до частини четвертої статті 332 КАС України розгляд заяви особи про поновлення строку на касаційне оскарження здійснюється колегією суддів суду касаційної інстанції, склад якої визначений у порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.
Перевіривши зазначені представником заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження та докази, додані на їх підтвердження, колегія суддів дійшла висновку, що строк на касаційне оскарження підлягає поновленню відповідно до частини другої статті 329 КАС України.
Аналізуючи доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної установи «Львівська виправна колонія № 48»  (далі - ДУ «Львівська виправна колонія №48»), в якому просив стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки виплат грошової компенсації за не отримане речове майно за період з 20 лютого 2018 року по 17 травня 2019 року у сумі 103694,36 грн.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року, в позові відмовлено.
Предметом спору у цій справі є стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплат грошової компенсації за неотримане речове майно. 
У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та задовольнити позов.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Відомостей про те, що позивач є службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями статті 50 Закону України "Про запобігання корупції" суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.
Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, судом касаційної інстанції не встановлено і заявником такі не зазначено.
Доводи касаційної скарги про неврахування висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відхиляються судом касаційної інстанції, оскільки, пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачає можливість перегляду, в якості винятку, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами «а» - «г» цієї норми, проте ОСОБА_1 таких винятків не зазначено, а аргументи касаційної скарги зводяться до тлумачення матеріальних і процесуальних норм, переоцінки доказів, з посиланням на неповне з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, - на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи, що оскаржувані судові рішення прийнято у справі незначної складності, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткові обставини відсутні, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
1. Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на касаційне оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2020 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року.
2. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Львівська виправна колонія № 48» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплат грошової компенсації за не отримане речове майно відмовити.
3. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                 С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                    О.В.   Кашпур
                                                                                                    О.Р. Радишевська