ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/615/21 Справа № 189/261/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Похваліта С.М. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року        Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
Головуючого – Куценко Т.Р. 
суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.
за участю секретаря – Синенко Є.А. 
розглянула у закритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу 
за апеляційною скаргою
                        ОСОБА_1 ,         

на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 червня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Державного реєстратора Покровської районної державної адміністрації Замфір Олега Миколайовича, до Покровської районної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, Приватне підприємство "Планета 2000", Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловська Ганна Олегівна про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, - 

ВСТАНОВИЛА: 

       У лютому 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до Державного реєстратора Покровської районної державної адміністрації Замфір О.М., Покровської районної державної адміністрації, в якому просять визнати незаконними та скасувати записи в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації права власності за позивачами за рішеннями реєстратора Замфір О.М. індексний номер 37730406, 37730218, 37730340, які прийняті на підставі рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська 202/10284/17 виданого 12 жовтня 2017 року. 
       В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що відповідно до витягу № 99994025 від 11 жовтня 2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 10 жовтня 2017 року право власності зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу № 1157 серії НМІ 742735 від 10 жовтня 2017 року. Однак 24 жовтня 2017 року Державним реєстратором Покровської районної державної адміністрації Замфір О.М. було внесено відомості до реєстру про скасування права власності за ОСОБА_1 на нерухоме майно, а саме магазин продовольчих товарів (вбудоване приміщення 55), загальною площею 172,8 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відомості внесені відповідно до інформаційної довідки на підставі рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська 202/10284/17 виданого 12 жовтня 2017 року, якого не існує.
       Відповідно до витягу № 100000697 від 11 жовтня 2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна; 10 жовтня 2017 року право власності зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу № 1160 від 10 жовтня 2017 року. Однак 24 жовтня 2017 року Державним реєстратором Покровської районної державної адміністрації Замфір О.М. було внесено відомості до реєстру про скасування права власності за ОСОБА_1 на нерухоме майно, а саме магазин (вбудоване приміщення 34), загальною площею 398,5 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , відомості внесені відповідно до інформаційної довідки також на підставі вищевказаного рішення суду.
       Відповідно до витягу № 100003448 від 11 жовтня 2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна; 10 жовтня 2017 року право власності зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу № 1163 від 10 жовтня 2017 року. Однак 24 жовтня 2017 року Державним реєстратором Покровської районної державної адміністрації Замфір О.М. було внесено відомості до реєстру про скасування права власності за ОСОБА_1 на нерухоме майно, а саме склад паливно-мастильних матеріалів, профілакторій тракторний, загальною площею 736,2 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , відомості внесені відповідно до інформаційної довідки на також на підставі вищевказаного рішення суду.
       Незаконні дії Державного реєстратора Покровської районної державної адміністрації Замфір О.М. та відповідача на підставі не існуючого судового рішення позбавив позивачів права власності, а вже 25 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловською Г.О. була проведена нова реєстрація права власності на іншу особу без будь-яких правових підстав.
       Посилаючись на зазначені обставини заявники просять задовольнити позовні вимоги.
       Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 червня 2020 року відмовлено в задоволені заявлених позовних вимог. 
Не погоджуючись з вказаним рішенням  ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, оскільки при ухваленні рішення судом першої інстанції не були враховані обставини та норми закону на які заявник посилався у своїй позовній заяві. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав. 
Судом встановлено, що 10 жовтня 2017 року ОСОБА_1 укладає з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу магазину (вбудоване приміщення, 34), яке знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 398,5 кв. метри.
       В договорі зазначено, що нерухоме майно що відчужується, належить продавцю ОСОБА_3 на підставі заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2017 року та зареєстровано за власником 04 жовтня 2017 року /а.с. 9-10/.
        10 жовтня 2017 року ОСОБА_1 укладає з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу магазину продовольчих товарів/вбудоване приміщення № 55, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_4 .
       В договорі також зазначено, що нерухоме майно що відчужується, належить продавцю ОСОБА_3 , на підставі заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2017 року та зареєстровано за власником 04 жовтня 2017 року /а.с. 11-12/.
       10 жовтня 2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу складу паливно-мастильних матеріалів, профілакторій тракторний, який знаходиться за адресою АДРЕСА_3 . 
       В договорі зазначено, що нерухоме майно яке відчужується, належить продавцю на підставі заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2017 року та зареєстровано за власником 04 жовтня 2017 року /а.с. 13-14/.
       Судом встановлено, що право власності за позивачами ОСОБА_2  та ОСОБА_1  на нерухоме майно: магазин (вбудоване приміщення № 34) за адресою:  АДРЕСА_2 ; магазин продовольчих товарів/вбудоване приміщення АДРЕСА_5 ; склад паливно-мастильних матеріалів, профілакторій тракторний, за адресою:  АДРЕСА_3 , скасовано на підставі рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 12 жовтня 2017 року № 202/10284/17, що не заперечується сторонами. Дані обставини підтверджуються витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с.7-8, 15-17/.
       Згідно довідки Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2018 року, судове рішення від 12 жовтня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання правочинів недійсними та скасування права власності в провадженні суду не значиться та суддею Волошиним Є.В. не ухвалювалося /а.с. 20/.
       Звертаючись з позовними вимогами заявники посилаються на те, що їх неправомірно лишили права власності на спірне нерухоме майно та просять скасувати державну реєстрацію, якою скасовано реєстрація їх права власності на нерухоме майно, а саме: магазину за адресою АДРЕСА_2 ; магазину продовольчих товарів/вбудоване приміщення АДРЕСА_5 ; складу паливно-мастильних матеріалів, профілакторій тракторний, за адресою АДРЕСА_3 .
       Разом з цим, під час апеляційного розгляду справи судом встановлено, що 30 липня 2008 року між Територіальною громадою м.Дніпродзержинська в особі управління Комунальної власності м.Дніпродзержинська міської ради, в особі начальника управління комунальної власності ОСОБА_5 (продавець) та Приватним підприємством «Планета-2000» (покупець) укладено договір купівлі продажу нежитлового приміщення шляхом викупу № 121, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Красношликом В. В. та зареєстровано в реєстрі за № 2941.
       З пункту 1 вказаного договору встановлено, що продавець зобов`язався передати у власність покупцю магазин продовольчих товарів (вбудоване приміщення № 55), загальною площею 172,8 кв. м, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
       Із свідоцтва, яке посвідчене приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Жидковим В. Ю. від 01 червня 2001 року та зареєстроване в реєстрі за № 3848 встановлено, що ПП «Планета-2000» належить на праві приватної власності нежиле приміщення шлакоблочного магазину, загальною площею 397,2 кв. м, вбудоване в житловий АДРЕСА_6 .
       Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2016 року припинено право власності ПП «Планета-2000» на нерухоме майно, а саме: магазин продовольчих товарів (вбудоване приміщення № 55), загальною площею 172,8 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці 59 кв. м; магазин (вбудоване приміщення № 34) загальною площею 398,5 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_7 , на земельній ділянці площею 211 кв.м; склад паливно-мастильних матеріалів, профілакторій тракторний, загальною площею 736,2 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_3 та визнано право власності за ПП «Планета-Сервіс» на нерухоме майно, а саме: магазин продовольчих товарів (вбудоване приміщення № 55), загальною площею 172,8 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці 59 кв. м; магазин (вбудоване приміщення № 34) загальною площею 398,5 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_7 , на земельній ділянці площею 211 кв.м; склад паливно-мастильних матеріалів, профілакторій тракторний, загальною площею 736,2 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_3 .
       Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2016 року заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2016 року скасовано та призначено справу до розгляду.
       Згідно ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2016 року позовна заява залишена без розгляду.
       Саме скасоване заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2016 року і було підставою вибуття, в тому числі , і двох магазинів та складу, які є предметом цього позову, з законого володіння ПП «Планета-2000» та перехід їх у протиправне володіння ПП «Планета-Сервіс».
       Всі подальші переходи магазинів у власність інших, як фізичних, так і юридичних осіб, були наслідком саме скасованого рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.
       Заочним рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 22 травня 2017 року у справі за позовом ПП «Планета-2000» до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ПП «Планета-Сервіс», треті особи – ТОВ «Старком-Паблішінг», приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Павловська Г. О., Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно про витребування майна із чужого незаконного володіння витребувано на користь ПП «Планета-2000» нерухоме майно, а саме: магазин продовольчих товарів (вбудоване приміщення № 55), розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; магазин (вбудоване приміщення № 34) загальною площею 398,5 метрів квадратних, розташований за адресою: АДРЕСА_7 , з чужого володіння – від ОСОБА_6 та від ОСОБА_3 , як від обтяжувача нерухомого майна. Рішення суду на момент укладення договорів купівлі-продажу від 10 жовтня 2017 року набрало законної сили.
       Як вже зазначалось вище, згідно договору купівлі-продажу магазину від 10 жовтня 2017 року ОСОБА_3 продала ОСОБА_1 магазин (вбудоване приміщення 34), який розташований у АДРЕСА_2 . 
       Згідно договору купівлі-продажу магазину від 10 жовтня 2017 року ОСОБА_3 продала ОСОБА_1 магазин продовольчих товарів (вбудоване приміщення 55), який розташований у АДРЕСА_4 .
       Судом встановлено, що зі змісту договорів вбачається, що обидва магазини належали ОСОБА_3 на підставі заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2017 року ухваленого у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про визнання права власності.
       Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2017 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2017 року було скасоване.
       Дані обставини встановлені постановою Верховного Суду від 25 березня 2020 року у цивільній справі № 207/38/18 та відповідно ст.82 ЦПК України додаткового доказування не потребує.
       Таким чином на час розгляду даної справи право власності на магазини та склад належить ПП «Планета-2000», що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21 грудня 2018 року.
Виходячи з наведених обставин суд першої інстанції прийшов до правильного та обгрунтованого висновку про відмову в задоволені позовних вимог, оскільки позивачами не надано доказів щодо правомірного набуття права власності на спірні об`єкти нерухомого майна.
Таким чином, позивачами належними та допустимими доказами не доведені обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх позовних вимог, зокрема того, що скасування державної реєстрації нерухомого майна відповідачем відбулася з порушенням діючого законодавства. 
       Згідно із ст.129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.
Ухвалюючи рішення про відмову в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 89 ЦПК України), з урахуванням встановлених обставин і вимог (статей 12, 81 ЦПК України), прийшов до висновку про недоведеність заявлених позовних вимог. Враховуючи надані докази на підтвердження незаконності дій реєстратора при скасуванні державної реєстрації колегія суддів погоджується з висновком районного суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. 
Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанції було дотримано норми матеріального та процесуального права.
Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості та незаконності рішення не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування рішення, оскільки скарга не містить обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування висновків суду. 
       Відповідно до частини третьої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
       Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення – без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. 
Рішення суду відповідає матеріалам справи, доказам та вимогам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.
керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
       Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 червня 2020 року - залишити без змін. 
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 

Головуючий:                                                        Т.Р. Куценко 
Судді:                                                                Е.Л. Демченко 
                                                                       М.О. Макаров