ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/169/21 Справа № 205/8356/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Таус М. М. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко  Н. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 лютого 2021 року                                                                м. Дніпро

       Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2020 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає у АДРЕСА_1 ,
визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В :
       Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
       Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 18 жовтня 2020 року о 02:30 год. у м. Дніпрі на вул. Гідропаркова в районі будинку № 17, керував автомобілем «Ford» д/н НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений зі згоди останнього, у встановленому порядку, із застосування спеціального технічного засобу - приладу Драгер ARHК 0564 у присутності двох свідків, за результатами якого зміст алкоголю в крові ОСОБА_1 складав 1, 38 %, чим порушив п. 2.9 “а” Правил дорожнього руху України.
       Не погоджуючись з винесеною постановою, ОСОБА_1 , 12 січня 2021 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на оскарження судового рішення. 
       В поданій скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на оскарження постанови суду, скасувати дану постанову та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
       В клопотанні про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови, яке міститься в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 посилається на те, що 18 листопада 2020 року він не був присутній в судовому засіданні місцевого суду при розгляді справи щодо нього. Копія постанови, за твердженням ОСОБА_1 , йому не надсилалася. Звертає увагу апелянт й на те, що лише 05.01.2021 на офіційному веб сайті він ознайомився зі змістом постанови, а тому вважає, що останній день для подачі апеляційної скарги є 15 січня 2021 року.
12.02.2021 до канцелярії суду надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності, оскільки він не зможе з`явитися у зв`язку зі станом здоров`я.         
Враховуючи те, що розгляд справи апеляційним судом тричі відкладався через неявку ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, про що свідчить подана ним заява, а також відсутність документів на підтвердження неможливості особи з`явитися до суду з поважних причин, його позицію, апеляційний суд враховуючи вимоги статті 268 КУпАП, вважає за можливе розглянути справу за відсутнтістю ОСОБА_1 .
       Вивчивши матеріали справи, доводи клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до такого висновку. 
       Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
       В силу вимог ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
       Судом апеляційної інстанції встановлено, що 18 листопада 2020 року місцевим судом було розглянуто справу щодо ОСОБА_1 за його відсутністю на підставі ст.268 КУпАП. 
При цьому, наявними матеріалами підтверджено, що ОСОБА_1 повідомлено електронною судовою повісткою про час, дату та місце розгляду справи.
       Поряд з цим, наявними матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 18 листопада 2020 року подав до канцелярії суду, особисто, письмові пояснення з відображенням номеру справи та провадження.
       Наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 був обізнаний стосовно часу, дати та місця розгляду справи щодо нього та спростовує доводи апелянта про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження.
       Отже, дослідженні матеріали справи дають апеляційному суду підстави вважати, що судом першої інстанції були створені належні умови для реалізації ним особистого захисту своїх інтересів та передбачених статтею 268 КУпАП прав під час розгляду справи, зокрема права на участь у судовому розгляді та на правову допомогу.
       Сукупність наявних обставин свідчить про те, що поважних причин, які б перешкоджали ОСОБА_1 завчасно звернутися із відповідною заявою для отримання копії судового рішення, після оголошення оскаржуваної постанови, матеріали справи не містять та останнім доказів на їх підтвердження не надано. 
       Отже, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про розгляд справи щодо нього судом першої інстанції, не вжив заходів для отримання оскаржуваної постанови та її оскарження в межах 10-денного строку оскарження судового рішення, визначеного ст. 294 КУпАП.
       Колегія суддів не погоджується з тим, що апелянт мав які-небудь перешкоди для звернення з апеляційної скаргою у строки, передбачені КУпАП. 
       При цьому суд керуються практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001, в п. 53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.
       Слід також відзначити, що Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їх судового провадження.
       Отже, суд дійшов висновку, що  ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість у визначений ст. 294 КУпАП строк, подати апеляційну скаргу на постанову, проте наданим йому правом не скористався. 
       З огляду на викладене та з урахуванням того, що ОСОБА_1 в клопотанні не навів об`єктивних обставин, які перешкоджали йому реалізувати право на апеляційне оскарження постанови в передбачений законом строк, а вказані в обґрунтування клопотання доводи не належать до поважних причин пропуску процесуального строку, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для його поновлення не має.
       Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, –

П О С Т А Н О В И В :
       В задоволенні клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2020 року - відмовити.
       Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2020 року щодо  ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 130 КУпАП, повернути особі, яка її подала.

       Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського 
апеляційного суду                                                         Коваленко Н.В.