Постанова
Іменем України                            
 
10 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 756/8861/18
 
провадження № 61-12985св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В., 
 
учасники справи:
позивач - компанія «Хенкель & Ко. Зекткеллерай Гес.м.б.Х.» (Henkell & Co. Sektkellerei Ges.m.b.H.),
представник позивача - адвокат Слесарчук Вадим Михайлович,
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Приватне акціонерне товариство «Столичний завод шампанських вин»,
третя особа - Приватне акціонерне товариство «Київський завод шампанських вин «Столичний»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу компанії «Хенкель & Ко. Зекткеллерай Гес.м.б.Х.» (Henkell & Co. Sektkellerei Ges.m.b.H.) на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва 
від 26 лютого 2020 року у складі судді Диби О. В. та постанову Київського апеляційного суду від 28 липня 2020 року у складі колегії суддів: 
Головачова Я. В., Вербової І. М., Шахової О. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2018 року компанія «Хенкель & Ко. Зекткеллерай Гес.м.б.Х.» (Henkell & Co. Sektkellerei Ges.m.b.H.) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , 
ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Столичний завод шампанських вин» (далі - ПрАТ «Столичний завод шампанських вин»), третя особа - Приватне акціонерне товариство «Київський завод шампанських вин «Столичний» (далі - ПрАТ «Київський завод шампанських вин «Столичний»), про визнання недійсною третейської угоди.
Позовна заява мотивована тим, що на загальних зборах акціонерів 
ЗАТ «Столичний завод шампанських вин», в подальшому перейменовано на ПрАТ «Столичний завод шампанських вин», які відбулися 17 вересня 
2007 року, акціонерів товариства було повідомлено про отримання пропозиції від компанії «Хенкель & Ко. Зекткеллерай Гес.м.б.Х» щодо купівлі-продажу належного товариству на праві власності частки пакета акцій Закритого акціонерного товариства «Київський завод шампанських вин «Столичний» (далі - ЗАТ «Київський завод шампанських вин «Столичний»), в подальшому перейменовано на ПрАТ «Київський завод шампанських вин «Столичний».
Рішенням ради акціонерів ЗАТ «Столичний завод шампанських вин», результати якого оформлено протоколом від 12 жовтня 2007 року № 21, було ухвалено продати компанії «Хенкель & Ко. Зекткеллерай Гес.м.б.Х» пакет простих іменних акцій ЗАТ «Київський завод шампанських вин «Столичний» у кількості 29 699 (49,9 % статутного капіталу цього товариства) за ціною 200 000 дол. США, що в еквіваленті 1 010 000 грн.
31 травня 2018 року між акціонерами ПрАТ «Столичний завод шампанських вин»: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та ПрАТ «Столичний завод шампанських вин» укладено третейську угоду про передачу спорів на розгляд третейського суду, відповідно до якої спори між сторонами, які утворилися до моменту підписання цієї угоди, без застосування строків позовної давності, або з`являться в майбутньому та походять із правовідносин, що виникли на підставі рішення загальних зборів акціонерів АТ «Столичний завод шампанських вин» від 17 вересня 2007 року № 5 та рішення ради акціонерів АТ «Столичний завод шампанських вин» від 12 жовтня 
2007 року № 21, щодо їх законності, дійсності чи недійсності, в цілому або 
в окремих його частинах, або у зв`язку з ними, включно спори, що стосуються порушень прав та охоронюваних законом інтересів сторін, пов`язані з відшкодуванням збитків, упущеної вигоди, моральної шкоди, передаються на третейський розгляд Регіонального постійно діючого Третейського суду Асоціації «Економіко-правовий союз».
У червні 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Регіонального постійно діючого Третейського суду Асоціації «Економіко-правовий союз» 
з позовом до ПрАТ «Столичний завод шампанських вин» про визнання рішень недійсними, відшкодування моральної шкоди та збитків у вигляді упущеної вигоди.
Рішенням Регіонального постійно діючого Третейського суду Асоціації «Економіко-правовий союз» від 02 липня 2018 року у справі № ТС-П-1/2018 визнано недійсними рішення загальних зборів акціонерів ПрАТ «Столичний завод шампанських вин» від 17 вересня 2007 року № 5 та ради акціонерів ПрАТ «Столичний завод шампанських вин» від 12 жовтня 2007 року № 21 на підставі яких компанія «Хенкель & Ко. Зекткеллерай Гес.м.б.Х.» отримала право придбати прості іменні акції ЗАТ «Київський завод шампанських вин «Столичний».
Вважала, що вказана третейська угода є недійсною у зв`язку з її невідповідністю вимогами чинного законодавства, а тому така угода не може породжувати для сторін жодних правових наслідків.
Посилаючись на пункт 10 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», зазначає, що третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають 
з цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, пов`язаних із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цих товариств.
Зазначала, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як на момент укладення третейської угоди, так і на момент звернення з позовом до третейського суду були і є акціонерами ПрАТ «Столичний завод шампанських вин», а спір, який підлягає передачі на вирішення третейського суду, відповідно до третейської угоди виникає із корпоративних прав (прав, що виникають із володіння ними акціями ПрАТ «Столичний завод шампанських вин»), що виключає можливість передачі таких вимог на вирішення третейського суду.
Таким чином, предметом третейської угоди є домовленість сторін про передачу на вирішення третейського суду спору, що виник з корпоративних відносин, що заборонено законом. Тому вважала, що третейська угода підлягає визнанню недійсною в судовому порядку, оскільки під час її укладення було порушено статті 1, 6 Закону України «Про третейські суди»  та частини першу, п`яту статті 203 ЦК України.
Ураховуючи зазначене, компанія «Хенкель & Ко. Зекткеллерай Гес.м.б.Х» (Henkell & Co. Sektkellerei Ges.m.b.H.) просила суд визнати недійсною третейську угоду про передачу спорів на розгляд третейського суду (відповідно до статті 12 Закону України «Про третейські суди») від 31 травня 2018 року, укладену між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ПрАТ «Столичний завод шампанських вин».
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції 
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 26 лютого 2020 року провадження у справі за позовом компанії «Хенкель & Ко. Зекткеллерай Гес.м.б.Х.» (Henkell & Co. Sektkellerei Ges.m.b.H.) до ОСОБА_1 , 
ОСОБА_2 , ПрАТ «Столичний завод шампанських вин», третя особа - ПрАТ «Київський завод шампанських вин «Столичний», про визнання недійсною третейської угоди закрито.
Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що відносини, які виникли між сторонами, за своєю правовою природою є корпоративними відносинами щодо володіння, користування й розпорядження належними позивачу корпоративними правами у ПрАТ «Київський завод шампанських вин «Столичний», а тому спір у цій справі, який виник із корпоративних відносин, є господарсько-правовим і підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 
Постановою Київського апеляційного суду від 28 липня 2020 року апеляційну скаргу компанії «Хенкель & Ко. Зекткеллерай Гес.м.б.Х.» (Henkell & Co. Sektkellerei Ges.m.b.H.) залишено без задоволення.
Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 26 лютого 2020 року залишено без змін.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що спір, який виник між сторонами щодо дійсності третейської угоди, хоч за його суб`єктним складом і не вважається корпоративним спором, проте є таким, що випливає з корпоративних відносин і стосується корпоративних прав компанії «Хенкель & Ко. Зекткеллерай Гес.м.б.Х.» на акції ПрАТ «Київський завод шампанських вин «Столичний». Отже, суд першої інстанції правильно встановив, що вказаний спір є таким, що підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а тому обґрунтовано закрив провадження 
у справі з тих підстав, що спір не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі, поданій у серпні 2020 року до Верховного Суду, 
Компанія «Хенкель & Ко. Зекткеллерай Гес.м.б.Х.» (Henkell & Co. Sektkellerei Ges.m.b.H.), посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, справу передати для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 21 вересня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі. 
У жовтні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 01 лютого 2021 року справу призначено до судового розгляду.
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій не враховано того, що на дату прийняття рішення загальних зборів акціонерів від 17 вересня 2007 року № 5 та рішення ради акціонерів від 12 жовтня 
2007 року № 21 (які є предметом третейської угоди), компанія «Хенкель & Ко. Зекткеллерай Гес.м.б.Х.» (Henkell & Co. Sektkellerei Ges.m.b.H.) не була акціонером ПрАТ «Київський завод шампанських вин «Столичний», 
а отже взагалі відсутні критерії, які б свідчили про корпоративний характер спірних правовідносин.
Зазначає, що обґрунтовуючи правові підстави позову, компанія «Хенкель & Ко. Зекткеллерай Гес.м.б.Х.» (Henkell & Co. Sektkellerei Ges.m.b.H.) у позовній заяві зазначала, що третейська угода підлягає визнанню недійсною оскільки її предметом є домовленість сторін про передачу на вирішення третейського суду спору, який виник з корпоративних відносин, що заборонено законом.
Вказує, що 31 травня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 
(є акціонерами АТ «Столичний завод шампанських вин) та самим 
АТ «Столичний завод шампанських вин» було укладено третейську угоду.
Як вбачається зі змісту третейської угоди, її предметом є передача на розгляд Регіонального постійно діючого третейського суду Асоціації «Економіко-правовий союз» спорів між сторонами, які утворились до моменту підписання угоди, без застосування строків позовної давності, або з`являться в майбутньому та походять із правовідносин, що виникли на підставі рішення загальних зборів акціонерів АТ «Столичний завод шампанських вин» від 17 вересня 2007 року № 5 та рішення ради акціонерів АТ «Столичний завод шампанських вин» від 12 жовтня 2007 року № 21, 
в цілому або окремих частинах, або у зв`язку з ними, включно спори, що стосуються порушень прав та охоронюваних законом інтересів сторін, пов`язаних з відшкодуванням збитків, упущеної вигоди, моральної шкоди, передаються на третейський розгляд.
Отже, між юридичною особою АТ «Столичний завод шампанських вин» та її акціонерами: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , було укладено третейську угоду, предметом якої є домовленість про передачу потенційних спорів між ними (тобто спорів між юридичною особою та її акціонерами), які можуть виникнути у зв`язку з прийнятими юридичною особою рішеннями: рішення загальних зборів акціонерів від 17 вересня 2007 року № 5 та рішення ради акціонерів від 12 жовтня 2007 року № 21.
Вважає, що суди попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень про закриття провадження у справі неправильно застосували положення частин першої та третьої статті 167 ГК України, пункту 8 частини першої статті 2 Закону України «Про акціонерні товариства» та пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України, якими визначено поняття «корпоративні права» та ознаки корпоративних відносин та безпідставно не застосували положення частини першої статті 19 ЦПК України, відповідно до якої суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Вважає, що судами помилково зроблено висновок про корпоративний характер спірних правовідносин, чим порушено норми процесуального права.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
17 вересня 2007 року на загальних зборах акціонерів ЗАТ «Столичний завод шампанських вин» було повідомлено про отримання пропозиції від компанії «Хенкель & Ко. Зекткеллерай Гес.м.б.Х.» щодо купівлі-продажу належного товариству на праві власності пакета акцій ЗАТ «Київський завод шампанських вин «Столичний».
Рішенням акціонерів ЗАТ «Столичний завод шампанських вин», результати якого оформлено протоколом від 17 вересня 2007 року № 5, прийнято пропозицію компанії «Хенкель & Ко. Зекткеллерай Гес.м.б.Х.» щодо продажу пакета акцій ЗАТ «Київський завод шампанських вин «Столичний» 
у кількості 29 699 простих іменних акцій, що належить ЗАТ «Столичний завод шампанських вин»; надано повноваження директору ЗАТ «Столичний завод шампанських вин» укласти договір купівлі-продажу зазначених акцій, за ціною, визначеною незалежною експертною оцінкою.
Рішенням ради акціонерів ЗАТ «Столичний завод шампанських вин», результати якого оформлено протоколом від 12 жовтня 2007 року № 21, ухвалено продати компанії «Хенкель & Ко. Зекткеллерай Гес.м.б.Х.» пакет простих іменних акцій ЗАТ «Київський завод шампанських вин «Столичний» у кількості 29 699 (49,9 % статутного капіталу цього товариства) за ціною 
200 000 дол. США, що в еквіваленті 1 010 000 грн.
На виконання зазначених рішень 15 жовтня 2007 року між ЗАТ «Столичний завод шампанських вин» та компанією «Хенкель & Ко. Зекткеллерай Гес.м.б.Х.» укладено договір купівлі-продажу цінних паперів № 28-3-97/Б54.
Предметом зазначеного договору було зобов`язання ЗАТ «Столичний завод шампанських вин» передати акції, випущені ЗАТ «Київський завод шампанських вин «Столичний», у кількості 29 699 простих іменних акцій номінальною вартістю 2,50 грн, у документарній формі, що підтверджується сертифікатами акцій: серія В № 653, серія В № 659, серія В № 664.
На підставі зазначеного договору купівлі-продажу позивач набув право власності на акції та відповідно на частку у статутному капіталі ПрАТ «Київський завод шампанських вин «Столичний».
Таким чином, позивач став власником 96,5471 % від загальної кількості акцій ПрАТ «Київський завод шампанських вин «Столичний», з яких 
29 699 простих іменних акцій він придбав у ЗАТ «Столичний завод шампанських вин» у жовтні 2007 року.
Відповідно до сертифіката акцій серії В № 286 від 05 грудня 2008 року та копії сертифіката акцій серії В № 288 від 05 грудня 2008 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить по 210 простих іменних акцій ЗАТ «Столичний завод шампанських вин».
31 травня 2018 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ПрАТ «Столичний завод шампанських вин» укладено третейську угоду про передачу спорів на розгляд третейського суду, відповідно до якої спори між сторонами, які утворилися до моменту підписання цієї угоди, без застосування строків позовної давності, або заявляться в майбутньому та походять із правовідносин, що виникли на підставі рішення загальних зборів акціонерів АТ «Столичний завод шампанських вин» від 17 вересня 2007 року № 5 та рішення ради акціонерів АТ «Столичний завод шампанських вин» 
від 12 жовтня 2007 № 21, щодо їх законності, дійсності чи недійсності, 
в цілому або в окремих його частинах, або у зв`язку з ними, включно спори, що стосуються порушень прав та охоронюваних законом інтересів сторін, пов`язані з відшкодуванням збитків, упущеної вигоди, моральної шкоди, передаються на третейський розгляд Регіонального постійно діючого Третейського суду Асоціації «Економіко-правовий союз».
У червні 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Регіонального постійно діючого Третейського суду Асоціації «Економіко-правовий союз» 
з позовом до ПрАТ «Столичний завод шампанських вин» про визнання рішень недійсними, відшкодування моральної шкоди та збитків у вигляді упущеної вигоди.
Рішенням Регіонального постійно діючого Третейського суду Асоціації «Економіко-правовий союз» від 02 липня 2018 року у справі № ТС-П-1/2018 позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано недійсними рішення загальних зборів акціонерів ПрАТ «Столичний завод шампанських вин» від 17 вересня 2007 року № 5 та ради акціонерів ПрАТ «Столичний завод шампанських вин» від 12 жовтня 2007 року № 21. Стягнуто з ПрАТ «Столичний завод шампанських вин» на користь 
ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.
2.     Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьоюстатті 411 цього Кодексу.
Касаційна скарга компанії «Хенкель & Ко. Зекткеллерай Гес.м.б.Х.» (Henkell & Co. Sektkellerei Ges.m.b.H.) підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно з частинами першою та другою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400цього Кодексу.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог 
і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Поняття«суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.
Разом з тим, відповідно до частин першої, другої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів 
у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.
Під час визначення підвідомчості (підсудності) справ цієї категорії необхідно керуватися поняттям корпоративних прав, визначеним частиною першою статті 167 ГК України.
Частиною першою статті 167 ГК України визначено, що корпоративні 
права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.
Згідно з частиною третьою статті 167 ГК України під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.
Тлумачення вищевказаних положень норм права свідчать про те, що при віднесенні конкретної справи до юрисдикції господарських судів визначальним є саме встановлення між сторонами характеру корпоративних правовідносин, що виключає вирішення такого спору 
у порядку цивільного судочинства.
Такі висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 16 травня 2018 року у справі 904/2194/17, від 30 травня 2018 року 
у справі № 916/978/17.
Отже, за змістом положень пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України, статті 167 ГК України, статті 2 Закону України про акціонерні товариства» сторонами у корпоративному спорі є: 1) юридична особа та її учасник (засновник, акціонер, член), у тому числі учасник, який вибув; 2) учасники (засновники, акціонери, члени) однієї і тієї ж юридичної особи.
На дату прийняття рішення загальних зборів акціонерів від 17 вересня 
2007 року № 5 та рішення ради акціонерів від 12 жовтня 2007 року № 21, які є предметом третейської угоди, компанія «Хенкель & Ко. Зекткеллерай Гес.м.б.Х.» (Henkell & Co. Sektkellerei Ges.m.b.H.) не була акціонером 
ПрАТ «Київський завод шампанських вин «Столичний».
Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а за частиною першою статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.
За змістом частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають 
у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.
Спір у цій справі виник не між юридичною особою та її учасником, 
а предметом оскарження у цій справі є цивільно-правова угода, оформлена у вигляді третейської угоди, а тому правовідносини за своїм характером не є корпоративними і спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.
Суд попередніх інстанцій вказаного не врахували та дійшли передчасного висновку про те, що спір у цій справі є господарсько-правовим і підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.
Відповідно до частини шостої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій 
і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржувані судові рішення ухвалено без додержання норм процесуального права. 
У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, оскаржувані судові рішення скасувати і справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 400, 409, 411 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу компанії «Хенкель & Ко. Зекткеллерай Гес.м.б.Х.» (Henkell & Co. Sektkellerei Ges.m.b.H.) задовольнити.
Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 26 лютого 
2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 липня 2020 року скасувати, справу направити для продовження розгляд до суду першої інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                    Д. Д. Луспеник
 
Судді:                                                                                               І. А. Воробйова
 
                                                                                                            Г. В. Коломієць
 
                                                                                                            Р. А. Лідовець
 
                                                                                                            Ю. В. Черняк