Ухвала
 
11 березня 2021 року 
м. Київ
 
справа № 273/1449/17
провадження № 61-3399ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Баранівського районного суду Житомирської області  від 02 липня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 13 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права спільної сумісної власності на будинок та поділ його в натурі та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами,
 
ВСТАНОВИВ:
 
01 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 02 липня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 13 січня 2021 року із пропуском строку на касаційне оскарження.
 
У касаційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, у якому заявник просить поновити йому строк на касаційне оскарження та вказує на те, що копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції отримав лише 29 січня 2021 року. На підтвердження зазначеного надано відповідні докази, а саме: копію конверта, яким направлено судове рішення, роздруківку відстеження поштових відправлень із сайту Укрпошти.
 
Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
 
Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та додані до касаційної скарги матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки наведені заявником обставини, зокрема отримання копії оскаржуваної постанови апеляційного суду 29 січня 2021 року, свідчать про наявність поважних причин пропуску строку на оскарження, що є підставою для його поновлення.
 
Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом, оскільки заявником не надано доказів сплати судового збору, або документів, які б свідчили про наявність пільг щодо сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».
 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено, що з 01 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 1 600,00 грн.
 
Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Відповідно до підпункту сьомого пункту 1 частини другої статті 4 Закону України Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
 
У постанові Верховного Суду України від 31 травня 2017 року у справі № 3-164гс17 зроблено правовий висновок про те, що у разі оскарження судових рішень, ухвалених за наслідками розгляду первісного та зустрічного позовів,якщо сторона незгодна з рішеннями у цілому, судовий збір маєсплачуватися з урахуваннямрезультатів розгляду як первісного, так і зустрічногопозовів, а уразі оскарження судового рішення лишев частині вирішенняодного із позовівсудовий збір маєсплачуватися, виходячи із розміруставки, що підлягаласплаті при поданнівідповідного позову. 
 
У поданій касаційній скарзі заявник оскаржує рішення судів попередніх інстанцій у частині задоволенні первісного позову (2 вимоги майнового характеру - визнання спірного будинковолодіння спільним сумісним майном; виділення сторонам часток у спірному будинковолодіння) та відмови у задоволенні зустрічного позову (1 вимога майнового характеру - визнання спірного будинковолодіння особистою приватною власністю).
 
Позовна вимога майнового характеру - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну, а категорію майнових спорів складають, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно, на володіння майном і будь-які форми його використання на договірній чи позадоговірній основі. 
 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.
 
Предметом позову у цій справі є визнання права власності та поділ будинковолодіння, тобто позов носить майновий характер, тому, виходячи з вимог підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору при зверненні із касаційною скаргою на рішення судів попередніх інстанції має обчислюватися з урахуванням вартості спірного майна.
 
Оскільки із наданих до касаційної скарги матеріалів неможливо встановити вартість спірного нерухомого майна, заявнику необхідно самостійно встановити й обґрунтувати розмір судового збору та сплатити його за наступною формулою            (А ? 1 % ? 3 ? 200 %), де А - це вартість спірного майна.
 
Судовий збір має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
 
Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 02 липня 2020 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 13 січня 2021 року. 
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 12 квітня 2021 року, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали.     
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

 
 
Суддя                                                                                                            О. В. Ступак