П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

16 березня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 400/2975/20	

 	Головуючий в 1 інстанції: Устинов І.А.                           Дата і місце ухвалення: 21.10.2020р., м. Миколаїв                                   	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –   Ступакової І.Г.
суддів             –    Бітова А.І.
–          Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниця Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року по справі за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 до Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниця Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору,-

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2020 року військова частина НОМЕР_1 звернулася до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниця Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови від 26.06.2020р. про стягнення виконавчого збору у розмірі 18892,00 грн., винесеної в межах виконавчого провадження №62409173.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору положеннями статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено фактичне виконання судового рішення та вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення. У Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниця Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не було підстав для прийняття 26.06.2020р. постанови про стягнення виконавчого збору, оскільки державним виконавцем не було здійснено жодних дій з примусового виконання рішення суду про стягнення з боржника – військової частини НОМЕР_1 на користь стягувача – ОСОБА_1 присуджених сум за виконавчим листом №400/4090/19, виданим 04.06.2020р. 
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року позов задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниця Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26.06.2020р. про стягнення виконавчого збору у розмірі 18892,00 грн., винесену в межах виконавчого провадження №62409173.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь військової частини НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 2102,00 грн. 
Не погоджуючись з вказаним рішенням, Замостянський відділ державної виконавчої служби у м. Вінниця Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, не повне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення від 21.10.2020р. з прийняттям нового судового рішення – про відмову в задоволенні позову військової частини НОМЕР_1 .
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження» чітко визначено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. При цьому, Законом передбачено, що постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить  одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження. 
Також апелянт посилається на те, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про виконання військовою частиною НОМЕР_1 вимог виконавчого листа  по справі №400/4090/19 до відкриття виконавчого провадження. Зазначає, що постанову про відкриття виконавчого провадження винесено державним виконавцем 26.06.2020р., а виплату на користь ОСОБА_1 присуджених сум за виконавчим листом проведено позивачем 15.07.2020р. 
Військова частина НОМЕР_1 подала письмовий відзив на апеляційну скаргу Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниця Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просить скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції – без змін. 
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Колегією суддів встановлено, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 07.02.2020р. по справі №400/4090/19, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2020р., зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 2015р. по 2018р., виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 01.10.2018р.
На виконання судового рішення по справі №400/4090/19 Миколаївським окружним адміністративним судом 04.06.2020р. видано виконавчий лист, за яким Замостянським відділом державної виконавчої служби у м.Вінниця Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 26.06.2020р. відкрито виконавче провадження №62409173.
Також, 26.06.2020р. старшим державним виконавцем Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниця Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Дейдишом С.І. прийнято постанову про стягнення з військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору в розмірі 18892,00 грн. 
Не погоджуючись з правомірністю вказаної постанови військова частина НОМЕР_1 оскаржила її в судовому порядку. 
Задовольняючи позов військової частини НОМЕР_1 та скасовуючи постанову про стягнення виконавчого збору ВП №62409173 від 26.06.2020р. суд першої інстанції виходив з того, що позивач виконав рішення суду по справі №400/4090/19 в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження, а тому виконавчий збір не стягується на підставі частини 9 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження».
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно п.1 ч.1 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення;
Згідно ч.5 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Частинами 1-4 статті 27 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.
Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
З аналізу вказаних норм Закону №1404-VІІІ слідує, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Останнє виконавець розпочинає з прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження, у якій з поміж-іншого, державний виконавець зобов`язаний зазначити суму виконавчого збору, яка підлягає стягненню.
Таку правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 28.04.2020р. по справі №480/3452/19.
При зверненні з позовом до суду військова частина НОМЕР_1 посилалася на те, що у спірних правовідносинах заходи примусового виконання рішення суду відповідачем не здійснювалися.
Колегія суддів критично ставиться до таких доводів позивача, з якими погодився суд першої інстанції, оскільки з аналізу приписів ст.ст. 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» випливає, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.
Стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця.
При вирішенні спору судом першої інстанції залишено поза увагою, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту прав дитини на належне утримання» №2475-VII від 03.07.2018р., який набрав чинності 28.08.2018р., у частині другій статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» слова «фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом» замінено словами «підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів».
Колегія суддів вважає необґрунтованим посилання суду першої інстанції на правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 30.05.2018р. у справі №808/3791/16 (провадження №К/9901/20636/18) та від 11.03.2020р. по справі № 2540/3203/18, оскільки у вказаних рішеннях надано правову оцінку правовідносинам, які виникли до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту прав дитини на належне утримання» №2475-VII від 03.07.2018р., який набрав чинності 28.08.2018р., у частину другу статті 27 Закону України «Про виконавче провадження».
При вирішенні спору колегія суддів враховує положення ч.9 ст.27 Закону №1404-VIII, якою передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
Однак, вказана норма не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки матеріалами справи підтверджено, що станом на 26.06.2020р. (дату відкриття виконавчого провадження) рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07.02.2020р. по справі №400/4090/19 військовою частиною НОМЕР_1 не було виконано. 
Грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки за період з 2015р. по 2018р. ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, виплачено військовою частиною НОМЕР_1 лише 15.07.2020р., що підтверджується платіжним дорученням №1677 від 15.07.2020р.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що у спірних правовідносинах Замостянський відділ державної виконавчої служби у м. Вінниця Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції діяв на підставі Закону України «Про виконавче провадження» та у межах своїх повноважень, доводи військової частини НОМЕР_1 щодо відсутності підстав для стягнення виконавчого збору є необґрунтованими та спростовуються зібраними по справі доказами. А відтак, підстав для задоволення позову колегія суддів не вбачає.
Оскільки при вирішенні справи суд першої інстанції не повно з`ясував обставини справи, а також не правильно застосував норми матеріального права, тому рішення суду першої інстанції, в порядку ст.317 КАС України, підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови - про відмову в задоволенні адміністративного позову військової частини НОМЕР_1 .
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, - 
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниця Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнити.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року скасувати.
Прийняти по справі нову постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову військової частини НОМЕР_1 до Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниця Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.
                                                                 Повний текст судового рішення виготовлений 16 березня 2021 року.

Головуючий:                                                                                                              І.Г. Ступакова
Судді:                                                                                                                         А.І. Бітов
                                                                                                                                        О.В. Лук`янчук