ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

10 лютого 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/5448/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Шлай А.В. (доповідач),
                               суддів:  Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 р. (суддя Сацький Р.В.) в адміністративній справі № 280/5448/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області,  про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії, інваліду 1 групи, в перерахунку та виплаті пенсії на підставі частини 3 статті 59 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”; зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії, обчисливши її з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, пункту 9 постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 “Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, пунктів 2-3 постанови Кабінету Міністрів України №851 від 15.11.2017 “Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” з урахуванням проведених виплат, починаючи з дати звернення – з 15.04.2020.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що має право на перерахунок пенсії на підставі частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Проте, відповідач листом від 04.05.2020  протиправно відмовив йому у перерахунку пенсії.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, у задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку позивачем.
Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, скаржник просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову.
Скаржник вказує, що, з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 1-р (II)/2019 від 25 квітня 2019 р. у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19), він має право на отримання пенсії по інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”. На думку скаржника, зазначене право підтверджується довідкою управління по виправним справам Управління внутрішніх справ Київської області № 8/40 від 09.03.1992, згідно якої позивач під час відбування покарання залучався до робіт по ліквідації наслідків на ЧАЕС; довідкою та актом огляду МСЕК серії 10 ААБ № 480757, серії АВ № 007631; експертним висновком № 9823 від 10.11.2005.
Відповідач надіслав до суду письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд відмовити позивачу у задоволенні апеляційної скарги, залишивши рішення суду перш інстанції без змін. Відповідач зазначає, що положення частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на позивача не розповсюджується, оскільки для виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС його було відряджено Управлінням по виправним справам під час відбування покарання. Рішенням Конституційного Суду України № 1-р (II)/2019 у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19)  від 25 квітня 2019 р. визнано неконституційним лише словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". 
Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до положень статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком, призначену за нормами Закону  України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”. Позивачу встановлена I група інвалідності, захворювання пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 8, 11). Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 позивач має статус особи, яка постраждала в наслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1 (а.с.6). Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААБ № 480757 та серії АВ № 007631 позивачу встановлено безстроково 1 “Б” групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з роботами по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, ступінь втрати професійної працездатності 90 відсотків (а.с. 8). В експертному висновку Дніпропетровської регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС № 9823 від 10.11.2005, зазначено, що захворювання пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 7). Відповідно до довідки № 8/408, виданої 09.03.1992 Управлінням по виправним справам Управління внутрішній справ Київської області, позивач під час відбування покарання залучався для виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 9). 15 квітня 2020 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у відповідності до частини 3 статті 59 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”. Відповідач листом №3243-3401/П-02/8-0800/20 від 04.05.2020 відмовив позивачу у перерахунку пенсії.  
Не погодившись із зазначеними діями відповідача, позивач звернувся до суду з позовом.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач не має право на отримання пенсії відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки відбування покарання не є доказом проходження позивачем військової служби та не прирівнює його до військовослужбовців.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.
Особливості призначення пенсій військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, передбачені у   статтею 59 Закону  України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.
Так, частиною 3   статті 59 Закону  України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” у редакції, чинній до 01.10.2017 було передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього   Закону   або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.
Таким чином, частиною 3   статті 59 Закону  України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, у редакції, чинній до 01.10.2017, визначено лише одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.
Законом України № 2148-VIII від 03.10.2017 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій"   частину 3 статті 59 Закону  України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” викладено в наступній редакції: "Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього   Закону   або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої   законом   на 1 січня відповідного року".
Відповідно примітки до статті 10 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.
Рішенням Конституційного Суду України № 1-р(II)/2019 у справі № 3-14/2019(402/19, 1737/19) від 25.04.2019   було визнано таким, що не відповідає   Конституції України   (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини 3   статті 59 Закону  України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої   законом   на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.
Відповідно до пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України “Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011, у редакції постанови Кабінету Міністрів України № 543 від 26.06.2019, за бажанням військовослужбовців, зокрема військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження військової служби (військових зборів) і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. 
Отже, з набранням чинності зазначеним рішенням Конституційного Суду України розширено коло військовослужбовців, на яких поширюється дія частини 3 статті 59 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, - на військовослужбовців під час проходження військової служби або на час перебування на військових зборах.
Згідно довідок управління по виправним справам Управління внутрішніх справ Київської області № 8/408 від 09.03.1992 та від 24.10.1986, з 1984 року по 24.03.1987 позивач відбував покарання з обов`язковим залученням до роботи. У період відбування покарання - з 08.10.1986 по 27.10.1986 позивача залучено до робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 9, 10). У довідці до акта огляду МСЕК серії 10 ААБ № 480757 від 05.11.2013 та експертного висновку Дніпропетровської регіональної міжвідомчої комісії по  встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС № 9823 від 10.11.2005 зазначено, що захворювання ОСОБА_1 пов`язано з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 7, 8).
Будь-які відомості, на підставі яких можливо дійти висновку про те, що захворювання отримано ОСОБА_1 під час виконання обов`язків військової служби, в матеріалах справи відсутні.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову позивачу у задоволенні позову, оскільки він не мав статусу військовослужбовця, а, отже, і не набув права на отримання пенсії по інвалідності відповідно до частини 3 статті 59 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.
Зважаючи на те, що доводи апеляційної інстанції висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                  П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 р. в адміністративній справі № 280/5448/20 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 10 лютого 2021 р. і касаційному оскарженню не підлягає відповідно до пункту 20 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук