Ухвала
 
25 лютого 2021 року 
м. Київ
 
справа № 638/11860/15-ц
провадження № 61-7040св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Тітова М. Ю., 
 
учасники справи:
позивач за первісним позовом- ОСОБА_1 ,
відповідач за первісним позовом - ОСОБА_2 ,
 
позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2 ,
відповідачі за зустрічним позовом: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про надання оригіналу договору позики,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2015 року ОСОБА_1 завернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.
У листопаді 2015 року ОСОБА_2 подав зустрічний позов до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору позики та договору цесії недійсними.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 червня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, залишено без задоволення.
Позовні вимоги ОСОБА_2  до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору позики та договору цесії недійсним задоволено.
Вирішено питання щодо судового збору.
Постановою Харківського апеляційного суду від 03 березня 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бірючинського Е. О. задоволено частково.
Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 червня 2019 року скасовано.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено частково.
Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 520 000,00 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
В задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору позики та договору цесії недійсними відмовлено.
Вирішено питання щодо судового збору.
У квітні 2020 року ОСОБА_2 подав касаційну скаргу за підписом представника ОСОБА_4 , у якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного суду від 03 березня 2020 року, залишити рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 червня 2019 року без змін. 
У жовтні 2020 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на касаційну скаргу.
Ухвалою Верховного Суду від 27 квітня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_4 , залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою Верховного Суду від 10 червня 2020 року  продовжено строк для усунення недоліків касаційної скарги.
Ухвалою Верховного Суду від 14 серпня 2020 року зменшено ОСОБА_2 розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання касаційної скарги, до вже сплаченого у сумі 4 023,06 грн, відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу № 638/11860/15-ц з суду першої інстанції, зупинено виконання постанови Харківського апеляційного суду від 03 березня 2020 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку. 
У вересні 2020 року матеріали цивільної справи № 638/11860/15-ц надійшли до Верховного Суду.
У грудні 2020 року до Верховного Суду надійшла заява від ОСОБА_1 про надання йому оригіналу договору позики від 25 жовтня 2014 року у зв`язку з виникненням необхідності призначення та проведення почеркознавчої експертизи щодо встановлення справжності підпису ОСОБА_2 на договорі позики та долучення висновку експерта до матеріалів кримінального провадження. 
Відповідно до статті 96 ЦПК України оригінали письмових доказів до набрання судовим рішенням законної сили повертаються судом за клопотанням осіб, які їх подали, якщо це можливо без шкоди для розгляду справи. У справі залишається засвідчена суддею копія письмового доказу.
Оскільки з матеріалів справи не вбачається, що саме ОСОБА_1 надав суду оригінал договору позики, відсутні підстави для задоволення клопотання про надання оригіналу договору позики від 25 жовтня 2014 року.
Керуючись статтею 96 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про надання договору позики від 25 жовтня 2014 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                             І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

 М. Ю. Тітов