ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/4918/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Леонтович А.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  09 лютого 2021 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
                             судді-доповідача:                       Собківа Я.М.,    
                                             суддів:                       Оксененка О.М., Черпіцької Л.Т.,
                          за участю секретаря:                        Яковіна Б.В.,   

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АС ІНВЕСТМЕНТ" та Філії (інший відокремлений підрозділ) Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АС ІНВЕСТМЕНТ" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
                                            
ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "АС ІНВЕСТМЕНТ" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, у якому просило: 
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.08.2019        №0024311402, прийняте Головним управлінням ДФС у Київській області;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.08.2019        №0024321402, прийняте Головним управлінням ДФС у Київській області;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.08.2019        №0024331402, прийняте Головним управлінням ДФС у Київській області;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.08.2019        №0011091304, прийняте Головним управлінням ДФС у Київській області;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.08.2019        №0011101304, прийняте Головним управлінням ДФС у Київській області;
- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 22.08.2019        №Ю-0011111304, прийняту Головним управлінням ДФС у Київській області;
- визнати протиправним та скасувати рішення № 0011121304 від 22.08.2019        про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого внеску, прийняте Головним управлінням ДФС у Київській області.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2019 року позов задоволено частково.     
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 22.08.2019 №0011091304, прийняте Головним управлінням ДФС у Київській області. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 22.08.2019 №0011101304, прийняте Головним управлінням ДФС у Київській області. Визнати протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 22.08.2019 №Ю-0011111304, прийняту Головним управлінням ДФС у Київській області. Визнано протиправним та скасовано рішення № 0011121304 від 22.08.2019 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого внеску, прийняте Головним управлінням ДФС у Київській області. В решті позовних вимог відмовлено. 
Не погодившись із вказаним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2019 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.        
Позивач, в свою чергу, подав апеляційну скаргу та просить скасувати рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити його вимоги.     
Апелянти мотивують свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповністю з`ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.   
Згідно зі   ст. 52 КАС України   у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Відповідно до   постанови КМУ № 893 від 30 вересня 2020 року «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби», ліквідуються як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби, зокрема, і Головне управління ДПС у Київській області.  
Враховуючи наявність підстав для заміни сторони у справі, суд апеляційної інстанції вважає за можливе замінити відповідача Головне управління ДПС у Київській області на правонаступника - Філію (інший відокремлений підрозділ) Головного управління Державної податкової служби у Київській області. 
Відповідно до ч.1   ст. 308 КАС України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав. 
          Судом першої інстанції встановлено, що на підставі направлень від 27.06.2019   року №1782, №1783, №1784, №1785, №1786, №1787, №1788   виданих ГУ ДФС у Київській області, плану-графіку проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків за   2019   року, наказу ГУ ДФС у Київській області від 04.06.2019   року №1205   проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "АС Інвестмент".  
У висновку акта документальної планової виїзної перевірки ТОВ "АС Інвестмент" від 25.07.2019   року №670/10-36-14-02-13/3924862 встановлено порушення позивачем наступних вимог законодавства:
1.п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 пп.138.3.2. п.138.3 п.138.1 ст. 138 п. 140.2 п. 140.3 ст. 140 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-УІ (зі змінами та доповненнями), що призвело до завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податку на прибуток на загальну суму 1944090 грн. за 1 квартал 2019 року.
2.п.198.5 статті 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-УІ (зі змінами та доповненнями), що призвело до завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (значення рядка 21) на загальну суму 1 906 594 грн. за березень 2019 року.
3.п.120.1.2 статті 120.1 Податкового кодексу України від 02.12.2012 року № 2856-УІ зі змінами та доповненнями, не зареєстровано податкові накладні в ЄРПН на загальну суму 953296,89 грн (1 906 593,78 грн.*50%).
4.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, пп. 164.2.17 п.164.2 ст.164 та абзац "б" п. 176.2 ст. 176 Податкового Кодексу України від 02.12.2010          № 2755-УІ (із змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено заниження суми податку на доходи фізичних осіб за 2017р.- 2018р. в сумі 558900,00грн.
5.ч.І п.1 ст.7, п.1, п.2, п.5 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", в результаті чого встановлено заниження суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2017р.- 2018р. в сумі 23100,00грн
6.пп.1.4.п.16 прим.1 підрозділу 10 Розділу XX ПКУ, пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ (зі змінами та доповненнями). В результаті перевіркою встановлено заниження військового збору за 2017р.- 2018р. в сумі 46575,00 грн.
На підставі акту документальної планової виїзної перевірки ПСП "ДІАР" було винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення.
Спірні податкові повідомлення-рішення, вимога про сплату боргу (недоїмки), рішення № 0011121304 від 22.08.2019   оскаржувалися позивачем в адміністративному порядку до ГУ ДФС України. Рішенням ДФС України "Про розгляд заперечення" від 19.08.2019   № 29055/10/10-36-14-02   заперечення було залишено без задоволення, а оскаржувані податкові повідомлення - рішення - без змін.      
Вважаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідача протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до   статті 19 Конституції України   органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення   від 22.08.2019   року №0024311402 прийнятого Головним управлінням ДФС у Київській області, та яким встановлено порушення пп. 54.3.2 п.54.3 ст.54, п.58.1 ст.58 ПК України, які призвели до завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податку на прибуток у розмірі 1944090, 00 грн., колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються із:
витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті:
інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті тау статті 139 цього Кодексу.
При цьому, за приписами пп.138.1.1 цієї статті витрати операційної діяльності включають:
собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку;
витрати банківських установ, до яких відносяться: а)процентні витрати за кредитно-депозитними операціями, в тому числі за кореспондентськими рахунками та коштами до запитання, цінними паперами власного обігу; б) комісійні витрати, в тому числі за кредитно-депозитними операціями, розрахунково-касове обслуговування, інкасацію та перевезення цінностей, операціями з цінними паперами, операціями на валютному ринку, операціями з довірчого управління; в) від`ємний результат (збиток) від операцій з купівлі/продажу іноземної валюти та банківських металів; г) від`ємне значення курсових різниць від переоцінки активів та зобов`язань у зв`язку зі зміною офіційного курсу національної валюти до іноземної валюти відповідно до підпункту 153.1.3 пункту 153.1 статті 153 цього Кодексу; ґ) суми страхових резервів, сформованих у порядку, передбаченому статтею 159 цього Кодексу; д)   суми коштів (зборів), внесені до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; е)витрати з придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги (факторинг); є) витрати, пов`язані з реалізацією заставленого майна; ж)інші витрати, прямо пов`язані зі здійсненням банківських операцій та наданням банківських послуг; з)   інші витрати, передбачені цим розділом.
Пунктами 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи, основні засоби були введені в експлуатацію наказами ТОВ "АС ІНВЕСТМЕНТ" від 28.11.2017 року. 
Під час розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що документи, які б свідчили про реконструкцію, модернізацію, добудову, вибуття, дообладнання чи консервацію під час перевірки позивачем не надавались.
Разом з тим було встановлено, що ТОВ "АС Інвестмент" введено в експлуатацію екскаватор-навантажувач   JCB 4cxStimfster.h.SLP4CXFS5EO9 60090 2005р. (інвентарний номер 00031) відповідно до акту введення експлуатацію АІ000000001 від 30.03.2016. Амортизація відповідно до наданих відомостей про амортизаційні відрахування за   2017   рік становить 13813, 55 грн., за   2018   рік 69067, 75 грн., всього 82881, 3 грн.        
Податковий орган звернувся до ТОВ "АС "ІНВЕСТМЕНТ" із запитом від 16.07.2019 №3/1 про надання інформації та її документального підтвердження щодо використання в діяльності підприємства екскаватора- навантажувача JCB 4cxStimfster.h. SLP4CXFS5EO9 60090 2005р. (інвентарний номер 00031).
Листом від 16.07.2019 року №54: "Екскаватор-навантажувач JCB 4cxStimfster.h. SLP4CXFS5EO9 60090 2005р. (інвентарний номер 00031) ТОВ "АС "ІНВЕСТМЕНТ" повідомило, що введено його в експлуатацію 31.03.2016 (безнарахування амортизації). Амортизація нараховувалась з грудня 2017 року документом "Зміна стану 03" від 31.11.2017 року. 
В господарській діяльності екскаватор-навантажувач не використовувався. 25.05.2018 року екскаватор-навантажувач JCB 4cxStimfster.h. SLP4CXFS5EO9 60090 2005р. знято з обліку та реалізовано сторонній організації".
Позивач в апеляційній скарзі зазначав, що фактично не використовував екскаватор-навантажувач JCB 4cxStimfster.h. SLP4CXFS5EO9 60090 2005р. протягом грудня 2017 - квітня 2018 у зв`язку із відсутністю виробничої необхідності його використання у вказаний період.
Відповідно до наказу "Про облікову політику": "Ліквідаційна вартість основних засобів прирівнюється до нуля.
Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про основні засоби визначені в Положенні (стандарті) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби".
Відповідно до П(С)БО 7 "Основні засоби" підприємством обрано метод нарахування амортизації основних засобів та інших необоротних матеріальних активів - прямолінійний. Амортизація основних засобів проводиться до досягнення залишкової вартості об`єктом його ліквідаційної вартості".
Також, у наведеному положенні вказується, що рахунок 10 "Основні засоби" призначено для обліку й узагальнення інформації про наявність та рух власних або отриманих на умовах фінансової оренди об`єктів і орендованих цілісних майнових комплексів, які віднесені до складу основних засобів, а також об`єктів інвестиційної нерухомості.
До основних засобів належать матеріальні активи, які підприємство утримує з метою використання їх у процесі виробництва або постачання товарів і послуг, надання в оренду іншим особам або для здійснення адміністративних і соціально-культурних функцій, очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких більше одного року (або операційного циклу, якщо він довший за рік).
За дебетом рахунку 10 "Основні засоби" відображається надходження (придбаних, створених, безоплатно отриманих) основних засобів на баланс підприємства, які обліковуються за первісною вартістю, сума витрат, яка пов`язана з поліпшенням об`єкта (модернізація, модифікація, добудова, дообладнання, реконструкція тощо), що призводить до збільшення майбутніх економічних вигод, первісно очікуваних від використання об`єкта; сума дооцінки вартості об`єкта основних засобів, за кредитом - вибуття основних засобів внаслідок продажу, безоплатної передачі або невідповідності критеріям визнання активом, а також у разі часткової ліквідації об`єкта основних засобів, сума уцінки основних засобів.
Підпунктом 14.1.138 п. 14.1 ст.14 Кодексу встановлено, що основні засоби - це матеріальні активи, у тому числі запаси корисних копалин наданих у користування ділянок надр (крім вартості землі, незавершених капітальних інвестицій, автомобільних доріг загального користування, бібліотечних і архівних фондів, матеріальних активів, вартість яких не перевищує 6000 гривень, невиробничих основних засобів і нематеріальних активів), що призначаються платником податку для використання у господарській діяльності платника податку, вартість яких перевищує 6000 гривень і поступово зменшується у зв`язку з фізичним або моральним зносом та очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких з дати введення в експлуатацію становить понад один рік (або операційний цикл, якщо він довший за рік).
Порядок розрахунку амортизації основних засобів або нематеріальних активів для визначення об`єкта оподаткування встановлено п.138.3 ст.138 Кодексу.
Підпунктом 138.3.1 п.138.3 ст.138 ПКУ встановлено, що розрахунок амортизації основних засобів або нематеріальних активів здійснюється відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності з          урахуванням обмежень, встановлених п.п.14.1.138 п.14.1 ст.14 розд. І ПКУ, п.п.138.3.2 - 138.3.4 п.138.3 ст.138 ПКУ. При такому розрахунку застосовуються методи нарахування амортизації, передбачені національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, крім "виробничого" методу.
Відповідно до вимог п.п. 138.3.2 п. 138.2 ст. 138 ПКУ витрати на придбання/самостійне виготовлення та ремонт, а також на реконструкцію, модернізацію або інші поліпшення невиробничих основних засобів не підлягають амортизації та проводяться за рахунок відповідних джерел фінансування. Термін "невиробничі основні засоби" означає основні засоби, які не використовуються в господарській діяльності платника податку. Тобто для цілей оподаткування амортизація основних засобів нараховується у разі їх експлуатації при здійсненні господарської діяльності платника податку.
Разом з цим, у п.п. 138.3.3 п. 138.3 ст. 138 ПКУ визначені групи основних засобів та інших необоротних активів, мінімально допустимі строки їх амортизації, а також обумовлені особливості щодо врахування при розрахунку амортизації строків корисного використання (експлуатації) об`єкта основних засобів в бухгалтерському обліку.
Відповідно до п. 14 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27 квітня 2000 року № 92, первісна вартість основних засобів збільшується на суму витрат, пов`язаних з поліпшенням об`єкта (модернізація, модифікація, добудова, дообладнання, реконструкція тощо), що призводить до збільшення майбутніх економічних вигод, первісно очікуваних від використання об`єкта.
Згідно з п.23 П(С)БО 7 "Основні засоби" нарахування амортизації здійснюється протягом строку корисного використання (експлуатації) об`єкта, який встановлюється підприємством (у розпорядчому акті) при визнанні його активом (при зарахуванні на баланс), і призупиняється на період його: -реконструкції; -модернізації; -добудови; -дообладнання; -консервації.
Відповідно до п. 29 П(С)БО 7, нарахування амортизації проводиться щомісячно. Місячна сума амортизації при застосуванні прямолінійного методу визначається діленням річної суми амортизації на 12. Місячна сума амортизації при застосуванні методів зменшення залишкової вартості, прискореного зменшення залишкової вартості та кумулятивного визначається діленням суми амортизації за повний рік корисного використання на 12. Нарахування амортизації починається з місяця, наступного за місяцем, у якому об`єкт основних засобів став придатним для корисного використання. Нарахування амортизації при застосуванні виробничого методу починається з дати, що настає за датою, на яку об`єкт основних засобів став придатним для корисного використання. Нарахування амортизації припиняється, починаючи з місяця, наступного за місяцем вибуття об`єкта основних засобів, переведення його на реконструкцію, модернізацію, добудову, дообладнання, консервацію. Нарахування амортизації при застосуванні виробничого методу амортизації припиняється з дати, що настає за датою вибуття об`єкта основних засобів.
Згідно з п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Кодексу, об`єктом оподаткування податком на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень розділу III "Податок на прибуток" Кодексу.
Різниці, які виникають при нарахуванні амортизації, формуються відповідно до вимог ст.138 Кодексу.
Відповідно до п. 138.1 ст. 138 Кодексу фінансовий результат до оподаткування збільшується на суму нарахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності та згідно з п. 138.2 ст. 138 Кодексу  зменшується на суму розрахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до пункту 138.3 цієї статті.
Крім того, фінансовий результат до оподаткування збільшується на суму нарахованої амортизації основних засобів та нематеріальних активів відповідно до правил бухгалтерського обліку та зменшується на суму розрахованої амортизації основних засобів та нематеріальних активів відповідно до п. 138.3 ст.138 Кодексу незалежно від того, чи включена така амортизація до складу витрат за правилами бухгалтерського обліку.
Вищенаведені встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, що регулюють відповідні правовідносини, свідчать про наявність підстав порушення позивачем п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 п. 138.1 ст. 138 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-УІ (зі змінами та доповненнями), що призвело до заниження показників у рядку 1.1.1 додатку РІ "Сума нарахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (пункт 138.1 статті 138 розділу III Податкового кодексу України)" на загальну суму 1 422 642 грн.
Пунктом 138.1. ст 138 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-УІ (зі змінами та доповненнями): "Фінансовий результат до оподаткування збільшується: на суму нарахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності".
Згідно наданих до перевірки документів, а саме відомостей по амортизації 03 (бухгалтерський облік) за 2016 рік сума нарахованої амортизації становить 1 434 787 грн.
ТОВ "АС ІНВЕСТМЕНТ" у рядку 1.1.1 додатку РІ "Сума нарахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (пункт 138.1 статті 138 розділу III Податкового кодексу України)" відображено 1 181 707 грн.
Різниця між даними бухгалтерського обліку та задекларованими показниками становить 253080 грн.  
Відповідно, ТОВ "АС ІНВЕСТМЕНТ" перевіркою встановлені порушення, передбачені п. 138.1 ст. 138 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-УІ (зі змінами та доповненнями), що призвело до заниження показників у рядку 1.1.1 додатку РІ "Сума нарахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (пункт 138.1 статті 138 розділу III Податкового кодексу України)" на загальну суму 253080 грн., в тому числі за 2016 рік 253080 грн.
Вказані порушення призвели до заниження показників у рядку 1.1.1 додатку РІ "Сума нарахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (пункт 138.1 статті 138 розділу III Податкового кодексу України)" на загальну суму 253080 грн., в тому числі за 2016 рік 253080 грн.
ТОВ "АС "ІНВЕСТМЕНТ" надано запит від 16.07.2019 №3/1 щодо використання в діяльності підприємства екскаватора-навантажувача JCB 4cxStimfster.h. SLP4CXFS5EO9 60090 2005р.
На письмовий запит надано відповідь від 16.07.2019 №54: "Екскаватор-навантажувач JCB 4cxStimfster.h.SLP4CXFS5EO9 60090  2005р.( Інв. номер 00031) введено в експлуатацію 31.03.2016 (без нарахування амортизації). Амортизація нараховувалась з грудня 2017 року документом "Зміна стану 03" від 31.11.2017 року. В господарській діяльності екскаватор- навантажувач не використовувався. 25.05.2018 року екскаватор-навантаоїсувач JCB 4cxStimfster.h.SLP4CXFS5EO9 60090 2005р.(Інв. номер 00031) знято з обліку та реалізовано сторонній організації".
Відповідно до наданих до перевірки документів ТОВ "АС "ІНВЕСТМЕНТ" паливно - мастильні матеріали на екскаватор- JCB 4cxStimfster.h.SLP4CXFS5EO9 60090 60090 2005р. (Інв. номер 00031) не списувались, в оренду стороннім організаціям екскаватор- навантажувач JCB 4cxStimfster.h.SLP4CXFS5EO9 60090 60090 (Інв. номер 00031) не надавався.
Перевіркою податкового органу встановлені позивачем порушення, передбачені пп.138.3.2. п.138.3 ст.138 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ із змінами та доповненнями, що призвело до завищення показників у рядку 1.2.1 додатка РІ "Сума розрахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до пункту 138.3 статті 138 розділу III Податкового кодексу України (пункт 138.2 статті 138 розділу III Податкового кодексу України)" на загальну суму 82 882 грн., в тому числі за 2017 рік на 13814 грн., 1 квартал 2018 року на 41441 грн., півріччя 2018 року на 69068 грн. (в тому числі за 2 квартал 2018 року на 27627 грн.), три квартали 2018 року на 69068 грн. (в тому числі за 3 квартал 2018 року на 0 грн.), 2018 рік на 69068 грн. (в тому числі за 4 квартал 2018 року на 0 грн.).
Відповідно до п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Кодексу об`єктом оподаткування податку на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень розділу III "Податок на прибуток підприємств" Кодексу.
Згідно з п. 140.3 ст. 140 Кодексу проценти, які перевищують суму обмеження, визначеного п. 140.2 цієї статті, які збільшили фінансовий результат до оподаткування, зменшують фінансовий результат до оподаткування майбутніх звітних податкових періодів у сумі, зменшеній щорічно на 5 відсотків до повного її погашення з урахуванням обмежень, встановлених п. 140.2 ст. 140 Кодексу.
Для платника податку, у якого сума боргових зобов`язань, визначених у п. 140.1 цієї статті, що виникли за операціями з пов`язаними особами - нерезидентами, перевищує суму власного капіталу більш ніж в 3,5 раза (для фінансових установ та компаній, що займаються виключно лізинговою діяльністю, більш ніж в 10 разів), фінансовий результат до оподаткування збільшується на суму перевищення нарахованих у бухгалтерському обліку відсотків за кредитами, позиками та іншими борговими зобов`язаннями над 50 відсотками суми фінансового результату до оподаткування, фінансових витрат та суми амортизаційних відрахувань за даними фінансової звітності звітного податкового періоду, в якому здійснюється нарахування таких процентів (п. 140.2 ст. 140 Кодексу).
Сума боргових зобов`язань та власного капіталу для цілей цього пункту визначається як середнє арифметичне значень боргових зобов`язань та власного капіталу на початок та кінець звітного податкового періоду з урахуванням відсотків, зазначених у п. 140.3 цієї статті.
Проценти, які перевищують суму обмеження, визначеного п. 140.2 ст.140 Кодексу, які збільшили фінансовий результат до оподаткування, зменшують фінансовий результат до оподаткування майбутніх звітних податкових періодів у сумі, зменшеній щорічно на 5 відсотків до повного її погашення з урахуванням обмежень, встановлених п. 140.2 ст. 140 Кодексу (п. 140.3 ст. 140 Кодексу).
Для розрахунку обмежень, встановлених п. 140.2 ст. 140 Кодексу, невраховані проценти станом на 01.01.2016 відповідно до п. 141.1 ст. 141 Кодексу зменшуються на 5 відсотків та додаються до суми процентів, нарахованих на користь пов`язаних осіб - нерезидентів у звітних періодах 2016 року.
Якщо при розрахунку обмежень, встановлених п. 140.2 ст. 140 Кодексу, сумарне значення показників фінансового результату до оподаткування, фінансових витрат та суми амортизаційних відрахувань має від`ємне значення за рахунок від`ємного значення фінансового результату, то фінансовий результат до оподаткування у звітному періоді не підлягає зменшенню на суму не списаних на початок звітного періоду процентів за борговими зобов`язаннями за операціями з пов`язаними особами - нерезидентами.
Фінансовий результат до оподаткування за 2016 рік становить -24 625 539 грн.
Фінансові витрати (нараховано % по кредиту у сумі 14498484 грн.) відповідно до наказу про облікову політику відсотки по кредиту за 2016 рік було капіталізовано та відкориговано в рядку 3.1.1 додатку РІ. Таким чином, фінансові витрати (рахунок бухгалтерського обліку 95 "Фінансові витрати") дорівнює 0.
Сума амортизаційних відрахувань за 2016 рік відповідно до даних бухгалтерського обліку 1434786 грн.
Як встановлено судом, та підтверджено матеріалами справи позивачем сума процентів, була зменшена щорічно на 5 відсотків, яка збільшила фінансовий результат до оподаткування минулих періодів (пункт 140.3 статті 140 розділу III Податкового кодексу України) всього за період з 01.01.2016 по 31.03.2019 сумі 3 067 537 грн., що складає -3,1% у загальній сумі різниць на які зменшується фінансовий результат на підставі: загальних оборотно-сальдових відомостей за 2016р., 2017р, 2018 р., І кварталу 2019 року оборотно- сальдових відомостей по бухгалтерських рахунках 10 "Основні засоби", 95 "Фінансові витрати", 13 "Знос", відомостей нарахування амортизації встановлено їх завищення на загальну суму 185486 грн. в тому числі за 2016 рік на 185486 грн.
Відтак, доводи позивача про те, що він мав право зменшити фінансовий результат до оподаткування на суму нарахованої амортизації екскаватора- навантажувач JCB 4cxStimfster.h. SLP4CXFS5EO9 60090 2005р. (Інв. номер 00031) протягом грудня 2017року - квітня 2018 року у розмірі 82 882 грн. у відповідності до пп.138.3.2 п.138.3 ст. 138 ПК України, як такого, що був призначений для використання у господарській діяльності та міг у ній використовуватися, та те, що висновки акта перевірки не відповідають дійсності та чинному законодавству, не відповідають обставинам справи.   
Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 22.08.2019 №0024331402 та №0024331402, колегія суддів зазначає наступне.
Пунктом 198.5 статті 198 розділу V Податкового кодексу України визначено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 розділу V Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в ЄРПН в терміни, встановлені Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання та/або починають використовуватися в операціях, що не є об`єктом оподаткування, звільнених від оподаткування, що здійснюються платником податку в межах балансу, та в операціях, що не є господарською діяльністю.
Донарахування таких податкових зобов`язань здійснюється шляхом складання зведеної податкової накладної не пізніше останнього календарного дня відповідного звітного періоду. Така податкова накладна підлягає реєстрації в ЄРПН за загальновстановленими правилами.
При нарахуванні податкових зобов`язань використовується ставка податку (20 або 7 відсотків), яка зазначена в отриманій від постачальника податковій накладній, складеній ним при постачанні товарів/послуг, необоротних активів.
Відповідно до п.11 Порядку №1307, у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Кодексу платник податку складає окремі зведені податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, які призначаються для їх використання / починають використовуватися: в операціях, що не є об`єктом оподаткування; в операціях, звільнених від оподаткування; в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
Відповідно до п. 198.5 статті 198 Податкового кодексу України у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Як вбачається з матеріалів справи на підставі наказу від 28.11.2017 року № 32-03 та акту введення в експлуатацію №27 від  28.11.2017 було введено в експлуатацію Вантажний сідловий тягач-Е БАР НОМЕР_2 (інвентарний номер 00043, заводський номер НОМЕР_3 ), первісною (балансовою вартістю) 1179916, 73 грн., рік випуску 2013, дата введення в експлуатацію 28.11.2017 року.
Відповідно до договору №51 від 05.04.2018 Вантажний сідловий тягач-Е БАР НОМЕР_2 було надано в оренду ТОВ "ЗНГК" (код 33064160) з квітня 2018 року, та розпочато нарахування амортизації в бухгалтерському обліку.
На підставі наказу від 28.11.2017 року № 32-03 та акту введення в експлуатацію №27 від 28.11.2017 було введено в експлуатацію Вантажний сідловий тягач-Е БАР НОМЕР_2 (інвентарний номер 00043, заводський номер НОМЕР_4 ), первісною (балансовою вартістю) 1179916,74 грн., рік випуску 2013, дата введення в експлуатацію 28.11.2017 року. 
На підставі наказу від 28.11.2017 року № 33-03 та акту введення в експлуатацію №28 від 28.11.2017року було введено в експлуатацію Вантажний сідловий тягач-Е БАР НОМЕР_5 (інвентарний номер 00044, заводський номер НОМЕР_6 ), первісною (балансовою вартістю) 1179916.73 грн., рік випуску 2013, дата введення в експлуатацію 28.11.2017 року. 
На підставі наказу від 28.11.2017 року № 34-03 та акту введення в експлуатацію №29 від 28.11.2017 було введено в експлуатацію Вантажний сідловий тягач-Е БАР НОМЕР_7 (інвентарний номер 00045, заводський номер 300008353), первісною (балансовою вартістю) 1178130,91 грн., рік випуску 2013, дата введення в експлуатацію 28.11.2017 року. 
На підставі наказу від 28.11.2017 року № 29-03 та акту введення в експлуатацію №22 від 28.11.2017 було введено в експлуатацію Вантажний сідловий тягач-Е БАР НОМЕР_8 (інвентарний номер 00046, заводський номер 300008359), первісною (балансовою вартістю) 1176552,51 грн., рік випуску 2013, дата введення в експлуатацію 28.11.2017 року. 
На підставі наказу від 28.11.2017 року № 35-03 та акту введення в експлуатацію №30 від 28.11.2017 було введено в експлуатацію Вантажний сідловий тягач-Е БАР НОМЕР_9 (інвентарний номер 00047, заводський номер 800005517), первісною (балансовою вартістю) 1197442,39 грн., рік випуску 2013, дата введення в експлуатацію 28.11.2017 року. 
На підставі наказу від 28.11.2017 року № 30-03 та акту введення в експлуатацію №24 від 28.11.2017 було введено в експлуатацію Вантажний сідловий тягач-Е БАР НОМЕР_10 (інвентарний номер 00048, заводський номер 800005380), первісною (балансовою вартістю) 1195671,10 грн., рік випуску 2013, дата введення в експлуатацію 28.11.2017 року. 
На підставі наказу від 28.11.2017 року № 31-03 та акту введення в експлуатацію №25 від 28.11.2017 було введено в експлуатацію Вантажний сідловий тягач-Е БАР НОМЕР_11 (інвентарний номер 00049, заводський номер 800007240), первісною (балансовою вартістю) 1195688, 6 грн., рік випуску 2013, дата введення в експлуатацію 28.11.2017 року. 
На підставі наказу від 28.11.2017 року № 36-03 та акту введення в експлуатацію №31 від 28.11.2017 було введено в експлуатацію Вантажний сідловий тягач-Е БАР НОМЕР_12 (інвентарний номер 00050, заводський номер 800008364), первісною (балансовою вартістю) 1177693.31 грн., рік випуску 2013. Дата введення в експлуатацію 28.11.2017 року. 
Екскаватор-навантажувач JCB 4cxStimfster c.h. SLP4CXFS5EO9 60090 60090 (Інв. номер 00031) введено в експлуатацію 31.03.2016 (без нарахування амортизації). Амортизація нараховувалась з грудня 2017 року документом "Зміна стану 03" від 31.11.2017 року. В господарській діяльності екскаватор- навантажувач не використовувався. 25.05.2018 року екскаватор-навантажувач .ІСВ 4сх5іІет/яґег с.Н.5ЬР4СХР55Е09 60090 2005р. (Інв. номер 00031) знято з обліку та реалізовано сторонній організації". 
На підставі наказу від 30.03.2016 №11 екскаватор-навантажувач JCB 4cxStimfster.h. SLP4CXFS5EO9 60090 60090 (Інв. номер 00031) призупинено використання основного засобу. 
Згідно Інвентарної картки обліку основних засобів ТОВ "АС "ІНВЕСТМЕНТ" проведено поліпшення 29.11.2017 року на суму 2374,02 грн. 
ТОВ "АС "ІНВЕСТМЕНТ" надано запит №5 від 16.07.2019 року щодо використання в діяльності підприємства, введених в експлуатацію, автомобілів БАР НОМЕР_2 , БАР НОМЕР_5 , БАР НОМЕР_7 , БАР НОМЕР_8 , БАР НОМЕР_9 , БАР НОМЕР_10 , БАР НОМЕР_11 , БАР НОМЕР_12 .
На письмовий запит надано відповідь від 17.07.2019 №56: "Сідельний тягач БАР НОМЕР_2 надано в оренду ТОВ "ЗНГК" з 05.04.2018 (договір №51 від 05.04.2018). Сідельні тягачі ВАР НОМЕР_5 , ОАР НОМЕР_7 , О АР НОМЕР_8 , БАР НОМЕР_9 , БАР НОМЕР_10 , ПАР НОМЕР_11 , БАР НОМЕР_12 введено в експлуатацію для здійснення капітального ремонту, амортизація по цих транспортних засобах ні в бухгалтерському, ні в податковому обліку не нараховувалась. Планується їх здача в оренду".
Згідно із п.198.1 ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів та послуг;  придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (п. 198.2. ст.198 ПК України).
В апеляційній скарзі позивач зазначає, що вказані основні засоби придбавалися з метою подальшої передачі їх в оренду, та вказав на, те що останні не використовувалися в господарській діяльності, а тому посилання відповідача на порушення п.198.5 ст.198 ПК України.
З приводу вказаного колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пп.138.3.2 п.138.3 ст.138 ПК України невиробничими основними засобами є основні засоби, які не використовуються в господарській діяльності платника податку, разом з тим п.198.5 ст.198 ПК України встановлено, що  платник податку складає окремі зведені податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, які призначаються для їх використання / починають використовуватися, зокрема в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
Отже, судом не встановлено правових підстав щодо не здійснення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, з нарахуванням податкових зобов`язань на введені в експлуатацію основні фонди, що не використовувалися в господарській діяльності на 953296, 89 грн. ТОВ "АС ІНВЕСТМЕНТ".
Пунктом 201.10 ст. 201 Кодексу визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.
Згідно пп. 120.1 та 120.2 ст. 120 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу.
За порушення встановлене п.201.10 ст. 201 ПК України, а саме відсутність реєстрації протягом граничного строку передбаченого пп. 120.1 та 120.2 ст. 120 ПК України, податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ  1906 593, 78 грн. до позивача застосовано штраф у розмірі 953296,89 грн (1 906 593,78 грн.*50%).
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що суб`єкт владних повноважень діяв в межах, та у спосіб наданих йому повноважень під час винесення податкових повідомлень-рішень від 22.08.2019   року №0024321402, №0024331402, а отже вони є такими, що прийняті на підставі положень чинного законодавства України та скасуванню не підлягають. 
Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.08.2019 року №0011091304, колегія суддів зазначає наступне.
Податковим повідомленням-рішенням Форми "Д" № 0011091304 від 22.08.2019 р. на підставі Акта перевірки встановлено порушення підпункту 164.2.17. пункту 164.2. статті 164 та підпункту 168.1.1. пункту 168.1. статті 168 Податкового кодексу України та застосовано штрафні (фінансові) санкції на підставі пункту 127.1. статті 127 Податкового кодексу України, і у зв`язку з цим, згідно з підпунктом 54.3.5. пункту 54.3. статті 54, пунктом 58.1 статті 58 та абз. 2 пункту 123.1. ст. 123 Податкового кодексу України, збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 970 485,00 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням - на 558 900,00 грн. і за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 411 585,00 грн.
Вибірковою перевіркою встановлено, що ТОВ „АС Інвестмент", за перевіряємий період, виплачувало кошти ФОП ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_14 ), ФОП ОСОБА_2 (ідентифікаційний код   НОМЕР_15 ) за канцтовари та книги.
Вказаною перевіркою встановлено наступні порушення:
-неутримання та неперерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб з доходу отриманого 30.10.2017 року ОСОБА_1 ( НОМЕР_14 ) в сумі 30000,00грн. (за канцтовари), ОСОБА_2 ( НОМЕР_15 ) на загальну суму 75000,00грн. (19.04.2018р. 30000,00грн. за книги для дітей, 10.05.2018р. 30000,00грн., 30.08.2018р. 15000,00грн. за канцтовари), чим порушено пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ;
-неутримання та неперерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб з доходу отриманого як додаткове благо ОСОБА_3 ( НОМЕР_16 ) в сумі 3000000,00грн., а саме 10.08.2018 року підприємством перераховані кошти ТУ ДСАУ в м.Києві код ЄДРПО 26268059, призначення платежу: застава за ОСОБА_3 ( НОМЕР_16 ) згідно ухвали Печерського районного суду м.Києва 10.08.2018р. по справі №757/39280/18-к, чим порушено пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ.
Занижена сума податку на доходи фізичних осіб за вищевказані порушення становить 558900,00 грн. 
Відповідно єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (СДР):
Згідно відомостей Реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 зареєстровані як платники єдиного податку групи 2.
Відповідно до пп. 165.1.36 ст.165 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається дохід фізичної особи - підприємця, з якого сплачується єдиний податок згідно із спрощеною системою оподаткування відповідно до цього Кодексу. 
Матеріалами справи встановлено, що придбання товарів у господарських взаємовідносинах із ФОП ОСОБА_1 ( НОМЕР_14 ) та ФОП ОСОБА_2 ( НОМЕР_15 ) здійснювалося на підставі рахунків-фактур №СФ-000002 від 18.04.2018р., СФ-000004 від 10.05.2018р., №СФ-000006 від 30.08.2018р, №ФОП- 000100 від 13.10.2017р. та посвідчувалося видатковими накладними №РН-0000004 від 18.04.2018р., №РН-0000006 від 10.05.2018р., №РН-0000005 від 30.05.2018р., №ФОП-2116 від 13.10.2017р. 
Відповідно до ч.1 ст.181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.
Статтею 171 ПК України визначено осіб, відповідальних за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) податку до бюджету та передбачено наступне. Особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, зокрема, є: податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні (пп. "а" п. 171.2).
Щодо неутримання та неперерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб з доходу отриманого як додаткове благо ОСОБА_3 , колегія суддів зазначає наступне.
Зі змісту акта перевірки від 10.08.2018 р. ТОВ "АС ІНВЕСТМЕНТ" слідує, що перераховані кошти в сумі 3 000 000,00 грн. на рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві (скорочене найменування: ТУ ДСА України в м. Києві; код ЄДРПОУ 26268059), призначення платежу: застава за ОСОБА_3 ( НОМЕР_16 ) згідно ухвали Печерського районного суду м. Києва по справі №757/39280/18-к. 
З огляду на встановлення такого факту податковою перевіркою, податковим органом зроблено висновок, що ОСОБА_3 отримав дохід, а підприємство повинно було утримати та перерахувати в бюджет суму податку.
Відповідно до п.п.14.1.47. п.14.1. ст.14 ПКУ додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).
Положеннями пункту "ґ" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України встановлено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми безповоротної фінансової допомоги (крім суми процентів умовно нарахованих на таку допомогу).
Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
Отже, віднесення певного виду доходу до категоріх "додаткове благо" передбачає виплату такого доходу податковим агентом платнику податку, та встановленя факту виплати коштів, матеріальних або нематеріальних цінностей, послуг. 
Як вбачається з матеріалів справи кошти були перераховані позивачем ОСОБА_3 , останній надав ТОВ "АС ІНВЕСТМЕНТ" розписку, відповідно до якої він зобов`язався повернути ТОВ "АС ІНВЕСТМЕНТ" грошові кошти в сумі 3 000 000,00 грн. у строк до 31.12.2021 р. у випадку звернення вказаної суми грошових коштів в дохід держави або не повернення ТУ ДСА України в м. Києві (чи іншим компетентним органом) ТОВ "АС ІНВЕСТМЕНТ" вказаної суми грошових коштів з будь-яких інших причин.
За визначенням підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статі 14 ПК України фінансовою допомогою є фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі. Безповоротна фінансова допомога - це: сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних); сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги.
Поворотна  фінансова допомога - це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обовязковою до повернення.
З аналізу викладеної норми слідує, що обов`язковими ознаками такої фінансової допомоги є, те що вона надається платнику на підставі договору, який передбачає передання відповідної суми коштів у користування; не передбачається нарахування відсотків або інших видів компенсації як плати за користування такими коштами; кошти передаються на визначений договором строк з обов`язком повернення.
Згідно ч.1 ст.181 Кримінально-процесуального кодексу застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.
Таким чином, за своєю суттю застава у вигляді депонування грошових коштів, пов`язана не із наданням особі певних переваг чи вигод, а лише із забезпеченням певних дій або утримання від них, що необхідно для упередження перешкоджанню досудовому слідству.
В зв`язку з відсутністю підстав збільшення основних зобов`язань за оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням відсутні і підстави застосування штрафних (фінансових) санкцій, оскільки згідно пп.165.1.31 п.165.1 ст.165 ПКУ до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи основна сума поворотної фінансової допомоги, наданої платником податку іншим особам, яка повертається йому, основна сума поворотної фінансової допомоги, що отримується платником податку.
За встановлених обставин справи, доводи відповідача про порушення ТОВ "АС ІНВЕСМЕНТ" підпункту 164.2.17. пункту 164.2. статгі 164 та підпункту 168.1.1. пункту 168.1. статті 168 Податкового кодексу України та застосовано штрафні (фінансові) санкції на підставі пункту 127.1. статті 127 Податкового кодексу України, і у зв`язку з цим, згідно з підпунктом 54.3.5. пункту 54.3. статті 54, пунктом 58.1 статті 58 та абз. 2 пункту 123.1. ст. 123 Податкового кодексу України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.08.2019 р. № 0011101304, колегія суддів зазначає наступне.
Податковим повідомленням-рішенням від 22.08.2019 р. Форми "Д" № 0011101304, ТОВ "АС ІНВЕСТМЕНТ" на підставі акта встановлено порушення підпункту 164.2.17. пункту 164.2. статті 164 та підпункту 168.1.1. пункту 168.1. статті 168 Податкового кодексу України та застосовано штрафні (фінансові) санкції на підставі пункту 127.1. статті 127 Податкового кодексу України, і у зв`язку з цим, згідно з підпунктом 54.3.5. пункту 54.3. статті 54, пунктом 58.1 статті 58 та абз. 2 пункту 123.1. ст: 123 Податкового кодексу України , збільшено суму грошового зобов`язання з податків і зборів на 80 831,00 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням - на 46 575,00 грн. і за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 34 256,00 грн.
Перевіркою порядку обчислення і сплати військового збору встановлено:
-неутримання та неперерахування до бюджету податковим агентом військового збору з доходу отриманого 30.10.2017року ОСОБА_1 (3056414100) в сумі 30000,00грн. (за канцтовари) та ОСОБА_2 ( НОМЕР_15 ) на загальну суму 75000,00грн. (19.04.2018р. 30000,00грн. за книги для дітей, 10.05.2018р. 30000,00грн., 30.08.2018р. 15000,00грн. за канцтовари), що відображено в розділі "перевірка правильності обчислення та своєчасності внесення до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб" акта перевірки.
-неутримання та неперерахування до бюджету податковим агентом військового збору з доходу отриманого як додаткове благо ОСОБА_3 ( НОМЕР_16 ) в сумі 3000000,00грн., а саме 10.08.2018року підприємством перераховані кошти ТУ ДСАУ в м. Києві код ЄДРПО 26268059, призначення платежу: застава за ОСОБА_3 ( НОМЕР_16 ) згідно ухвали Печерського районного суду м. Києва 10.08.2018р. по справі №757/39280/18-к, що відображено в розділі "перевірка правильності обчислення та своєчасності внесення до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб" акта перевірки.
Відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобовязаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ "Інші перехідні положення" Податкового кодексу України платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від обєкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.
Пунктом 127.1 статті 127 Податкового кодексу України передбачено, що ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.
Отже, обов`язковою умовою для визначення податкового порушення в частині обов`язку сплати податку з доходів фізичних осіб та військового збору є встановлення обставин чи відбулася у спірному випадку виплата доходу, в які строки, чи сплачено податок на доходи фізичних осіб з такою виплатою доходу або у разі невиплати доходу у строки, встановлені Податковим кодексом України для місячного податкового періоду, оскільки сплата (перерахування) такого податку до бюджету пов`язується саме з оподатковуваним доходом.
Як було встановлено вище, правопорушення щодо неутримання та неперерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб з доходу отриманого не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій, а отже виявлені порушення під час податкової перевірки з несплати до бюджету податковим агентом військового збору є такими, що не підпадають під категорію об`єкта оподаткування військового збору, та є необґрунтованим.
За таким обставин, податковий орган не навів обґрунтованих доводів про наявність складу податкового правопорушення, покладеного в основу прийняття податкового повідомлення-рішення від 22.08.2019 року № 0011101304 та безпідставне застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 34256, 00 грн., а отже позовна вимога про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.08.2019 р. № 0011101304 підлягає задоволенню.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-0011111303 від 22.08.2019 року, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до пп.1 п.1 ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці, а саме, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно- правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.  
Для такого платника згідно із пп.1 п.1 ст.7 Закону № 2464 єдиний внесок нараховується на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до
Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "АС ІНВЕСТМЕНТ" здійснювало оплату ФОП ОСОБА_1  та ФОП ОСОБА_2 за товари (канцтовари та книги для дітей) як суб`єктам господарської діяльності (фізичним особам-підприємцям) за господарськими договорами.
З наведеного слідує, що позивач у даному випадку, не є платником єдиного внеску, оскільки виплата грошових коштів здійснювалася на підставі укладених господарських договорів, та відносини, що виникли не містять елементів трудових правовідносин, а отже така виплата не є базою для нарахування внеску, відтак позовна вимога про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-0011111303 від 22.08.2019 р. підлягає задоволенню.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення № 0011121304 від 22.08.2019 року колегія суддів зазначає наступне.  
Оскільки під час перегляду справи судом апеляційної інстанції встановлено необґрунтованість вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-0011111303 від 22.08.2019 року, а спірне рішення щодо застосування штрафних санкцій яке прийнято на підставі встановлення факту порушення позивачем ч.1 п.1 ст.7, п.1, п.2, п.5 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", та вказане зазначено  підставою для виплати боргу (недоїмки), а отже позовна вимога про визнання протиправним та скасувати рішення № 0011121304 від 22.08.2019   року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого внеску, прийняте Головним управлінням ДФС у Київській області підлягає задоволенню.
Згідно з ч. 1   ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України    кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених     статтею 78 цього Кодексу.  
Всі наведені апелянтами доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції. 
Положеннями   ст. 242 КАС України   рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 1 ч. 1     ст. 315 КАС України     за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до     ст. 316 КАС України     суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.               
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,  
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АС ІНВЕСТМЕНТ" та Філії (інший відокремлений підрозділ) Головного управління Державної податкової служби у Київській області - залишити без задоволення.              
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2019 року залишити без змін.                   
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

             Суддя-доповідач                                                                                  Собків Я.М.

  Суддя                                                                                                    Оксененко О.М.

             Суддя                                                                                                     Черпіцька Л.Т.

Повний текст постанови виготовлено - 15 лютого 2021 року.