Ухвала
 
29 березня 2021 року
м. Київ
 
справа № 386/86/20
провадження № 61-4638ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Кропивницького апеляційного суду від 04 лютого 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Голованівська центральна районна лікарня» Голованівської районної ради про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
18 березня 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Кропивницького апеляційного суду від 04 лютого 2021 року у вказаній справі.
 
До касаційної скарги додано клопотання заявниці про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що копію повного тексту постанови апеляційного суду отримано ОСОБА_1 лише 18 лютого 2021 року. На підтвердження зазначеного надано відповідні докази, а саме: конверт, яким направлено судове рішення, роздруківку відстеження поштових відправлень із сайту Укрпошти.
 
Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
 
Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та додані до касаційної скарги матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки наведені заявницею обставини, зокрема  отримання копії оскаржуваної постанови апеляційного суду 18 лютого 2021 року, свідчать про наявність поважних причин пропуску строку на оскарження, що є підставою для його поновлення.   
 
Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на таке.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
У касаційній скарзі заявниця посилається на пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України (якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні) як на підставу оскарження судового рішення. 
 
Зокрема, у касаційній скарзі заявниця зазначає про необхідність відступлення від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених Верховним Судом у постановах від 20 січня 2021 року у справі № 752/20211/18, від 14 вересня 2020 року у справі № 645/6540/17, від 27 травня 2020 року у справі № 488/5240/18.
 
В обґрунтування зазначеного заявниця зазначає, що ОСОБА_1 звільнена з посади головної медичної сестри Комунального некомерційного підприємства «Голованівська центральна районна лікарня» Голованівської районної ради з 13 січня 2020 року згідно з пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України у зв`язку із скороченням штату. При цьому її посада є єдиною в своєму роді. Вона не може бути замінена іншим фахівцем або її обов`язки розподілені між фахівцями, а тому запропонувати відповідну посаду відповідач не зміг. 
 
Враховуючи те, що заявницею у касаційній скарзі не наведено вмотивованого обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного Верховним Судом у постановах від 20 січня 2021 року у справі № 752/20211/18, від 14 вересня 2020 року у справі № 645/6540/17, від 27 травня 2020 року у справі № 488/5240/18, тому відсутні підстави для відкриття касаційного провадження на підставі пункту 2 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Наведене свідчить про не виконання заявником вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Таким чином, заявниці необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги, у якій зазначити передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави касаційного оскарження судового рішення, а також надіслати суду копії уточненої редакції касаційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників.
 
Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявниці строку для усунення недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Поновити представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження постанови Кропивницького апеляційного суду від 04 лютого 2021 року.
 
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 30 квітня 2021 року, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                     О. В. Ступак