Справа № 344/15388/20 
Провадження № 33/4808/116/21 
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Деркач Н. І. 
Суддя-доповідач Кукурудз 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Кукурудз Б.І., з участю захисника Винника Ю.Г., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника Винника Ю.Г., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського  суду від  21 січня 2021 року, - 
                                                             в с т а н о в и в:
Вказаною постановою               ОСОБА_1 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя 
АДРЕСА_1 , громадянин України,-    
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.
З оскаржуваної постанови суду слідує, що 05.11.2020 року о 17 годині 32 хвилин в м. Івано-Франківську, по вул. Тисменицька, 249, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Шкода Октавія" д.н.з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія проводився лікарем наркологом комунального некомерційного підприємства ПНЦ ІФОР". Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.
Оскаржуючи вказану постанову захисник Винник Ю.Г. вважає її незаконною, постановленою при неповному дослідженні всіх обставин справи, оскільки суд першої інстанції не дослідив докази, які виправдовують особу, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Вказує, що судом першої інстанції  порушено вимоги ст.268 КУпАП,оскільки справу розглянуто без участі ОСОБА_1 , тобто порушено його право на захист.
Вважає, що суд першої інстанції не провів повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, оскільки в матеріалах справи містяться суперечливі відомості, які стосуються обставин здійснення ОСОБА_1 функцій водія, що призвело до винесення незаконної постанови суду.
Просить скасувати постанову Івано-Франківського міського суду від 21 січня 2021 року, щодо визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Допитати свідків, дослідити відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши та дослідивши доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Винника Ю.Г., апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому  задоволенню, а постанову судді необхідно скасувати з наступних підстав.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, в поданій апеляційній скарзі адвокат Винник  Ю.Г.  посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно розглянув справу без їхньої участі, чим порушив право ОСОБА_1   на захист.  
Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить із сукупності обставин, які  свідчать про наявність у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності об`єктивної реальної можливості бути присутнім у суді під час розгляду справи та організувати ефективний захист своїх інтересів, про прийняття судом першої інстанції необхідних заходів щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про розгляд справи та характер процесуальної поведінки вищевказаної особи протягом розгляду справи у суді. 
Як вбачається зі змісту постанови судді Івано – Франківського міського суду від 21.01.2021 року, суд розглянув справу без участі особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності, незважаючи на подане клопотання захисником Винником Ю.Г. в інтересах ОСОБА_1 , в якому він просить відкласти розгляд справи у зв`язку з неможливістю прибути в судове засідання на 21.01.2021 року через продовження карантину на території України та ведення ряду заборон передбачених п.3 постанови Кабінет Міністрів України від 09.12.2020 року №1236.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що Кабінет Міністрів України постановою «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 р. № 211, відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. установив з 12 березня 2020 р. на всій території України карантин. 
За наявності відповідного клопотання від учасників судового розгляду про відкладення розгляду справи у зв`язку із оголошенням карантинних заходів, суд першої інстанції повинен визнати таке клопотання обґрунтованим і не може без згоди вказаних учасників судового засідання розглянути справу до завершення карантину. 
Таким чином, суд першої інстанції, визнавши, що запровадження карантину в країні є  поважною причиною для неявки в судове засідання і правовою підставою для відкладення розгляду справи, повинен був прийти до висновку, що неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника в судове засідання в період з 12.03.2020 року та на час установлення карантину на всій території України є правовою підставою для відкладення розгляду справи. 
Розгляд справи судом в період дії карантину за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, від яких надійшло клопотання про відкладення розгляду справи до завершення або послаблення карантинних заходів, грубо порушує право на захист  і свідчить про незаконність судового рішення. 
Однак, постановою Івано – Франківського міського суду  від 21 січня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення.
При цьому, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була розглянута судом першої інстанції не тільки за відсутності ОСОБА_1 , а й за відсутності його захисника адвоката Винника Ю.Г., чим було порушені їх права на участь у судовому засіданні. 
Апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що виведення у законодавстві з-під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень та визнання їх національним законодавцем адміністративними проступками, не матиме значення.
Визначення суті правопорушення та його ідентифікація як кримінального правопорушення здійснюється Європейським Судом не тільки з врахуванням того, що таке правопорушення відноситься до кримінального права у правовій системі держави, а і з врахуванням правової природи порушення, його характеру і ступеню суворості покарання, яке може понести правопорушник (справа "Озтюрк проти Німеччини",  "Кемпбелл і Фелл проти Сполученого Королівства").
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до судової практики Європейського суду з прав людини розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. ( Рішення у справі «Стрижак та інші проти України»).
Таким чином, суд першої інстанції порушив конституційне право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на участь у судовому розгляді, не забезпечив у можливості надати докази та навести доводи, через що порушив вимоги ст. 6  Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанову суду необхідно скасувати та прийняти по справі нову постанову, оскільки під час розгляду справи в суді першої інстанції було допущено істотне порушення вимог закону щодо забезпечення права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на участь у розгляді справи, чим було порушено її право на захист.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення  передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується  сукупністю доказів, які містяться в матеріалах справи та досліджені під час апеляційного розгляду справи. 
  Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №128715 від 05.11.2020 року, о 17 годині 32 хвилин в м. Івано-Франківську, по вул. Тисменицька, 249, ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Шкода Октавія" д.н.з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія проводився лікарем наркологом комунального некомерційного підприємства « ПНЦ ІФОР". Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою – поліцейським  БУПП в Івано – Франківській області лейтенантом поліції Дерба Н.В., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою.
Крім цього вказаний протокол про адміністративне правопорушення власноручно підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , якому були роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи у суді м. Івано - Франківська, про що свідчить власноручний підпис ОСОБА_1 .
Також слід зазначити, що даний протокол про адміністративне правопорушення складений щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам ст.256 КУпАП і не містить даних про порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Крім цього, винна ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУПАП підтверджується висновком лікаря КНП «ПЦН ІФОР» від 05.11.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 на час огляду 05 листопада 2020 року о 19 год. 05 хв. перебував в стані алкогольного сп`яніння. 
Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.
Як вбачається з матеріалів справи, захисником Винником Ю.Г. в інтересах ОСОБА_1 було подане до суду письмове клопотання про дослідження в судовому засіданні відеозаписів з нагрудних камер працівників УПП в Івано – Франківській області, однак судом першої інстанції дане клопотання не вирішено. 
Крім цього, відповідно до мотивувальної частини постанови судом першої інстанції дані відеозаписи не визнані належним та допустимим доказом  не зважаючи на те, що  вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення. 
Такими чином, апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених доказів поза всяким розумним сумнівом доводить факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.
Апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Разом з тим, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, яке було вчинене 05.11.2020 року необхідно прийти до висновку, що на теперішній час закінчилися строки накладення  адміністративного стягнення, які встановлено ст.38 КУпАП.
Вищевказані обставини свідчать про наявність підстав для закриття провадження по справі відповідно до вимог  п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення. 
Враховуючи наведене апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову судді суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП і закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення на підставі п.7 ч.І ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
З огляду на наведене підстав для скасування постанови не вбачається. 
                                                    п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника Винника Ю.Г. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Івано – Франківського міського суду від 21.01.2021 року щодо ОСОБА_1 , скасувати та прийняти по справі нову постанову. 
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
На підставі ст.38 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського
апеляційного суду                                                                                          Б.І. Кукурудз