Ухвала
 
18 січня 2021 року
м. Київ
 
справа № 456/4192/19
провадження № 61-17943ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н.Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О.М., Білоконь О. В.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , яка також діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Стрийської районної державної адміністрації Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей Стрийської районної державної адміністрації Львівської області, про визнання права власності на 1/2 частини нерухомого майна колгоспного двору в порядку спадкування за законом, визнання незаконним свідоцтва про право особистої власності на будинок та його скасування,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , Стрийської районної державної адміністрації Львівської області про визнання права власності на 1/2 частини нерухомого майна колгоспного двору в порядку спадкування за законом, визнання незаконним свідоцтва про право особистої власності на будинок та його скасування.
 
Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 травня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.
 
Визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок, видане виконавчим комітетом Стрийської районної Ради народних депутатів Львівської області від 24 березня 1995 року, яке зареєстроване від 03 травня 1995 року в Стрийському МБТІ за № 42, дублікат якого серія НОМЕР_1, виданий на підставі розпорядження голови Стрийської РДА Львівської області від 30 листопада 1998 року № 676, на ім`я ОСОБА_4 та зареєстрований в Стрийському МБТІ від 02 грудня 1998 року в реєстровій книзі № 1.
 
Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по 1/4 частині житлового будинку (літера «А-1») з підвалом (літера «а1»), прибудовою (літера «а2»), сходами (літера «а3»), входом в підвал (літера «а4») загальною площею 136,9 кв.м, житловою площею 75.0 кв.м та допоміжною 61,9 кв.м, з господарськими будівлями - сараєм (літера «Б»), сараєм (літера «В»), убиральнею (літера «Г»), літньою кухнею (літера «Д»), гаражем (літера «Ж»), сараєм (літера «З») та господарськими спорудами - колодязем (літера «К»), огорожами № 1, № 2, № 4, воротами № 3, за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
Постановою Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено.
 
Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 травня 2020 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 , відмовлено.
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
У грудні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга  ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 16 грудня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків щодо підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.
 
У січні 2021 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 16 грудня 2020 року, які містять клопотання про звільнення від сплати судового збору, мотивоване тим, що заявник не має можливості сплатити судовий збір. На підтвердження наявності вказаних обставин надає довідку про доходи за 2019 рік у розмірі 50 144,84 грн, довідки про відсутність нерухомого майна у власності заявника. 
 
Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
 
Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви. 
 
За подання касаційної скарги заявнику потрібно було сплатити судовий збір у розмірі 4 254,87 грн, що перевищує 5 відсотків розміру річного доходу заявника за 2019 рік. 
 
Виходячи з наведеного, суд знаходить підстави для задоволення клопотання  ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, оскільки судовий збір за подання касаційної скарги на судові рішення перевищує 5 відсотків розміру річного доходу заявника за попередній календарний рік.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Як підставу касаційного оскарження заявник зазначає необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 346/4483/16-ц, провадження № 61-7789св18 (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Крім того, заявник посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування статтей 120, 123 ЦК УРСР від 1963 року у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 2, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання  ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.
 
Звільнити від сплати судового збору  ОСОБА_1 за подання касаційної скарги на постанову Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року. 
 
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
 
Витребувати з Стрийського міськрайонного суду Львівської області цивільну справу № 456/4192/19 за позовом  ОСОБА_1 , яка також діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Стрийської районної державної адміністрації Львівської області, третя особа: Служба у справах дітей Стрийської районної державної адміністрації Львівської області про визнання права власності на 1/2 частини нерухомого майна колгоспного двору в порядку спадкування за законом, визнання незаконним свідоцтва про право особистої власності на будинок та його скасування.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 15 лютого 2021 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                               Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. В. Білоконь
                                                                                                                   О. М. Осіян