ПОСТАНОВА 
Іменем України

10 лютого 2021 року                                                         м. Кропивницький

справа № 386/516/20
провадження № 22-ц/4809/149/21 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
               головуючого судді - Письменного О.А., 
               суддів - Дуковського О.Л., Мурашка С.І.,
               при секретарі –  Федоренко Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області у складі судді Гарбуза О.С. від 10 вересня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 

встановив:

У липні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 13.12.2010 року. 
Позивач вказав, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. 
Зазначив, що банком на підставі укладеного між ними договору було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а також надано відповідачу у користування кредитну картку, тобто надана можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
Банк вказує, що свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, проте відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим, утворилася заборгованість, яка станом на 02.06.2020 року становить 21542,44 грн., з яких: 14006,96 грн. – заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 0,00 грн. – заборгованість за поточним тілом кредиту, 14006,96 грн. – заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн. – заборгованість за нарахованими відсотками, 6033,46 грн. – заборгованість за простроченими відсотками, 0,00 грн. – заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625, 0,00 грн. – нарахована пеня, 0, 00 грн. – нараховано комісії, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. – штраф (фіксована частина), 1002,02 грн. – штраф (процентна складова).
Посилаючись на ці обставини, позивач просив стягнути зазначену суму боргу.
Заочним рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 07 жовтня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі скаржник посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про їх задоволення.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга  задоволенню не підлягає з наступних підстав. 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено наявність кредитної заборгованості за укладеним між сторонами договором. 
Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).
Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.
Судом встановлено, що 13 грудня 2010 року ОСОБА_1 підписала анкету – заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, чим підтвердила, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг /а.с.28/.
Відповідно до даної заяви, відповідач виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку кредитку «Універсальна» з кредитним лімітом 1500 грн. 
Згідно наданого банком розрахунку заборгованості, відповідач має заборгованість за договором станом на 02.06.2020 року становить 21542,44 грн., з яких: 14006,96 грн. – заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 0,00 грн. – заборгованість за поточним тілом кредиту, 14006,96 грн. – заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн. – заборгованість за нарахованими відсотками, 6033,46 грн. – заборгованість за простроченими відсотками, 0,00 грн. – заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625, 0,00 грн. – нарахована пеня, 0, 00 грн. – нараховано комісії, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. – штраф (фіксована частина), 1002,02 грн. – штраф (процентна складова) /а.с.6-18/.
Також на підтвердження наявності заборгованості банк надав виписку по рахунку ОСОБА_1 , з якої вбачається, що відповідач у період з 07.07.2012 року по 29.02.2020 року одночасно користувався картками № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , що викликає сумніви у достовірності вказаної позивачем заборгованості.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». 
Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Як убачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження наявності у відповідача заборгованості надано розрахунок заборгованості, виписку по рахунку, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 , довідка про видані кредитні картки.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказані документи не є належними і достовірними доказами, оскільки не містять дати їх складання та інформацію щодо ідентифікації особи, яка відповідальна за правильність їх виготовлення.
Крім того, оскільки відповідач не підписувала Умови та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, така складова боргу як прострочене тіло кредиту визначено позивачем безпідставно, так як за своєю правовою природою такий борг можливий лише після прострочення виконання зобов`язань. Проте, сторони не узгодили термін виконання зобов`язань за договором.
Довідка про умови кредитування, надана банком (а.с. 29), стосується іншого кредитного договору за № SAMDN50000039034060, тоді як предметом спору є борг за договором без номера.        
Враховуючи те, що позивачем не надано доказів на підтвердження розміру наданого відповідачу кредиту, тому суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позову з підстав недоведеності позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до  ч.1 ст. 375 ЦПК  України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.
       Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, - 
       
постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» залишити без задоволення.
Рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 10 вересня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22.02.2021

Судді: 

О.А.Письменний О.Л.Дуковський С.І. Мурашко