Постанова
іменем України 
13 січня 2021 року
м. Київ
справа № 751/9266/13-к
провадження № 51-5528км20  
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого                                               ОСОБА_1 ,
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
за участю: 
секретаря судового засідання               ОСОБА_4 ,
 
прокурора                                                   ОСОБА_5 ,
 
захисника                                                   ОСОБА_6 ,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу  ОСОБА_7  на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 04 вересня 2020 року. 
 
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
 
До Новозаводського районного суду м.Чернігова звернувся ОСОБА_7 із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку цього суду від 22 жовтня 2013 року, за яким його засуджено за ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України (далі – КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та на підставі ст. 75 КК звільнено від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки.
 
Згідно з ухвалою цього ж суду заяву ОСОБА_7 залишено без руху, оскільки всупереч вимогам статей 461, 462 кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) вона не містила даних про те,  коли саме заявник дізнався про існування нововиявлених обставин та які конкретно обставини могли вплинути на судове рішення, але не були та не могли бути відомі суду і засудженому під час судового розгляду, та надано строк для усунення виявлених недоліків.
 
Місцевий суд ухвалою від 27 липня 2020 року зазначену заяву повернув через невідповідність її змісту вимогам ст. 462 КПК і недотримання строку її подачі, встановленого ч. 1 ст. 461 цього Кодексу.
 
Чернігівський апеляційний суд ухвалою від 04 вересня 2020 року рішення місцевого суду залишив без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення
 
Вимоги та узагальнені доводи, викладені в касаційній скарзі
 
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_7 посилається на істотні порушення кримінального процесуального закону судом апеляційної інстанції, у зв`язку з чим просить скасувати ухвалу цього суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Зазначає, що апеляційний суд не забезпечив реалізації його права на участь у судовому розгляді, а саме не повідомив належним чином про дату, час і місце апеляційного розгляду. Крім цього суд, не перевірив належним чином його доводів щодо незгоди з ухвалою місцевого суду.
 
До суду касаційної інстанції від засудженого ОСОБА_7 надійшло клопотання про проведення судового розгляду за його відсутності. З клопотання вбачається, що касаційні вимоги він підтримує в повному обсязі.  
 
Позиції учасників судового провадження
 
Захисник  ОСОБА_6 підтримав касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , просив Суд ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 04 вересня 2020 року скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд.
 
Прокурор ОСОБА_5 вважає необґрунтованими доводи в касаційній скарзі засудженого, а тому просить Суд ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 04 вересня 2020 року залишити без зміни.
 
Мотиви Суду
 
Заслухавши доповідь судді, позиції захисника та прокурора, перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі і матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга засудженого не підлягає задоволенню на таких підставах. 
 
За правилами ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
 
Доводи засудженого в касаційній скарзі про те, що апеляційний суд не забезпечив реалізації його права на участь у судовому розгляді, а саме не повідомив належним чином про дату, час і місце апеляційного розгляду, тобто не дотримався вимог ч. 4          ст. 405 КПК є безпідставними.
 
Як передбачено ч. 4 ст. 405 КПК, неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. Якщо для участі в розгляді в судове засідання не прибули учасники кримінального провадження, участь яких згідно з вимогами цього Кодексу або рішенням суду апеляційної інстанції є обов`язковою, апеляційний розгляд відкладається. 
 
Відповідно до ч. 4 ст. 401 КПК обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь, а обвинувачений, який утримується під вартою, – також у разі, якщо про це надійшло його клопотання.
 
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, предметом апеляційного розгляду була апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 на ухвалу місцевого суду про повернення його заяви про перегляд вироку суду щодо нього за нововиявленими обставинами, через невідповідність її змісту вимогам ст. 462 КПК і недотримання строку її подачі, встановленого ч. 1 ст. 461 цього Кодексу.
 
Відповідно до ухвали суду апеляційної інстанції від 14 серпня 2020 року розгляд справи за апеляційною скаргою ОСОБА_7 був призначений на 04 вересня 2020 року о 10:00. Вказана ухвала, супровідним листом від 17 серпня 2020 року направлена на адресу ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» для вручення ОСОБА_7 , яку останній згідно розписки отримав 19 серпня 2020 року (Т.2, а.с. 173).
 
Таким чином засуджений був належним чином повідомлений про день, час і місце  судового засідання апеляційного суду та клопотання про його виклик у судове засідання не надав.
 
Виходячи із змісту апеляційної скарги засудженого, він не висловлював бажання брати участь у апеляційному розгляді кримінального провадження.      
 
Окрім цього, згідно технічного запису судового засідання Чернігівського апеляційного суду від 04 вересня 2020 року на початку розгляду справи секретар доповів про явку учасників, головуючий у справі, у свою чергу констатував належне повідомлення ОСОБА_7 про дату, час і місце розгляду справи, про що в матеріалах справи є  розписка, заслухавши позицію прокурора, колегія суддів визнала можливим розглянути апеляційну скаргу без участі ОСОБА_7 , який був обізнаний про розгляд справи в суді апеляційної інстанції. 
 
Враховуючи ці обставини, колегія суддів вважає, що за вказаних умов розгляд судом апеляційної інстанції апеляційної скарги ОСОБА_7 без його участі не можна вважати істотним порушенням у розумінні ч. 1 ст. 412 КПК, яке перешкодило чи могло перешкодити цьому суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
 
Ухвала апеляційного суду є належно обґрунтованою та вмотивованою і за змістом узгоджується з вимогами статей 370, 419 КПК, у ній зазначено відповідні підстави та положення закону, якими керувався суд під час постановлення рішення. 
 
Апеляційний суд дав відповіді на поставлені в скарзі запитання та обґрунтовано послався на те, що заява засудженого не містить нововиявлених обставин,  які передбачені ч. 2 ст. 459 КПК  і які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення та на відсутність обґрунтування з посиланням на докази, які підтверджують наявність нововиявлених обставин. Крім цього засуджений в порушення ст. 461 КПК не вказав, коли саме йому стало відомо про обставини, які на його думку є нововиявлені, хоча відповідно до зазначеної норми, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.   
 
Інші доводи, наведені в касаційній скарзі ОСОБА_7 , не спростовують правильності висновків суду апеляційної інстанції, викладених в оскаржуваному судовому рішенні, і не викликають сумнівів щодо законності цього рішення.
 
Під час перевірки матеріалів кримінального провадження судом касаційної інстанції 
не встановлено таких порушень норм процесуального права, які вимагають скасування оспорюваного судового рішення, а тому підстав для задоволення касаційної скарги ОСОБА_7 колегія суддів не вбачає. 
 
Керуючись статтями 369, 376, 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК,  Верховний Суд 
 
ухвалив:
 
Ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 04 вересня 2020 року залишити без зміни, а касаційну скаргу засудженого  ОСОБА_7 – без  задоволення.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
 
Судді

ОСОБА_1                                              ОСОБА_2                                              ОСОБА_3