УХВАЛА

17 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 200/8214/20-а
адміністративне провадження № К/9901/8650/21
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23.11.2020 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2021 у справі №200/8214/20-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

12.03.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23.11.2020 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2021 у справі №200/8214/20-а (згідно з трек-номером поштового відправлення надіслано 09.03.2021).
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає поверненню, виходячи з такого.
Відповідно до частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Судом встановлено, що предметом розгляду даної справи є правомірність визначення податковим органом за результатами проведеної документальної перевірки загального оподаткованого доходу за 2017 рік на підставі митних декларацій та здійснення відповідних донарахування в зв`язку заниженням суми загального оподаткованого доходу за 2017 рік, а також нарахування штрафної (фінансової) санкції за незабезпечення надання до перевірки документів.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодилася колегія суддів суду апеляційної інстанції, виходив з того, що податковий орган безпідставно визначив суму оподаткованого доходу в сумі 1 777 182 грн. 79 коп. та визначив грошове зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб на суму 51971 грн. 76 коп., в т.ч. за податковим зобов`язанням - 41577 грн. 41 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями 10394 грн. 35 коп.
В касаційній скарзі відповідач посилається на правову позицію Верховного Суду, що висловлена в постановах від 25.04.2018 у справі № 826/1902/15, від 18.09.2018 у справі № 818/398/15, від 20.11.2019 у справі № 480/4006/18 відповідно до якої інформація, що надійшла за результатами податкового контролю, не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку. 
Також податковий орган посилається на правову позицію, що викладена в постанові Верховного Суду від 06.08.2019 в провадженні 99901/16292/19 відповідно до якої положення пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України вимагають наявність документів на час складення податкової звітності, встановлюють правило щодо надання платником податків документів для перевірки, а також юридичний наслідок недотримання цього правила як виключення факту документів на час складення податкової звітності. Вона є складовою механізму правового регулювання податкового обліку і не входить в будь-яку конкуренцію з процесуальними нормами, якими встановлені правила доказування в адміністративному судочинстві. Отже у контролюючого органу є законні підстави провести перевірку з використанням наявної у нього податкової інформації щодо задекларованих позивачем сум податкового кредиту та визнати ці суми не підтвердженими документально.
Разом з тим, касаційна скарга податкового органу не містить обґрунтованих доводів щодо неправильності застосування положень підпункту 16.1.2 пункту 16.1 статті 16, підпункту першого пункту 292.1, пункту 292.5 статті 292 Податкового кодексу України (про неправильність застосування яких зазначає відповідач). Не доведено відповідачем і подібності правовідносин у справі, що розглядається, зі справами, в яких висловлену правову позицію Верховного Суду, на яку посилається податковий орган в касаційній скарзі.  
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. 
Керуючись пунктом 4 частини п`ятої  статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -
У Х В А Л И В :
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23.11.2020 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2021 у справі №200/8214/20-а повернути скаржнику.
Надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги учасникам справи, а касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами - скаржнику.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя	І.А. Васильєва