Ухвала                                   
 
22 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 544/425/19
провадження № 61-10034св20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2019 року у складі судді Ощинської Ю. О. та постанову Полтавського апеляційного суду від 
24 лютого 2020 року у складі колегії суддів: Триголова В. М., Кривчун Т. О., 
Чумак О. В.,
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2019 року Акціонерне товариство «Ідея Банк» (далі - АТ «Ідея Банк», банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: 
ОСОБА_2 , Головний сервісний центр Міністерства внутрішній справ України (далі - Головний сервісний центр МВС України), Товариство з обмеженою відповідальністю «Логістік - Транс Сервіс» (далі - ТОВ «Логістік - Транс Сервіс»), про звернення стягнення на предмет застави.
 
Короткий зміст ухвалених судових рішень судів попередніх інстанцій 
 
Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2019 року позовні вимоги АТ «Ідея Банк» задоволено.
 
Звернуто стягнення на предмет застави, на підставі договору застави від 
21 вересня 2012 року № 910.17763, укладеного між ПАТ «Ідея Банк» та 
ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лаврик Т. Я. та зареєстрованого в реєстрі за № 9606, - транспортний засіб марки ЗАЗ, модель TF698K, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , колір сірий, номерний знак НОМЕР_2 (на даний час НОМЕР_3 ), зареєстрований Вінницьким ВРЕР УДАІ УМВС України у Вінницькій області 31 серпня 2012 року, який належить ОСОБА_1 на праві власності, у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором від 03 вересня 2012 року № 910.17763 укладений між ПАТ «Ідея Банк» та 
ОСОБА_2 у розмірі 37 283, 69 грн, яка складається з: 35 590,91 грн - сума простроченого боргу; 209,45 грн - сума прострочених процентів; 1 483,33 грн - інші штрафні санкції, шляхом вилучення у ОСОБА_1 та передачі АТ «Ідея Банк», на період до його реалізації.
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» судовий збір у розмірі 
1 921,00 грн.
 
Постановою Полтавського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. 
 
Апеляційну скаргу АТ «Ідея Банк» задоволено, рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2019 року змінено.
 
Викладено абзац другий резолютивної частини рішення суду у новій редакції.
 
Звернуто стягнення на предмет застави, на підставі договору застави від 
21 вересня 2012 року № 910.17763, транспортний засіб марки ЗАЗ, модель TF698K, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , колір сірий, номерний знак НОМЕР_2 (на даний час НОМЕР_3 ), зареєстрований Вінницьким ВРЕР УДАІ УМВС України у Вінницькій області 31 серпня 2012 року, належний ОСОБА_1 на праві власності, у рахунок погашення заборгованості 
ОСОБА_2 за кредитним договором від 03 вересня 2012 року № 910.17763, укладений між ПАТ «Ідея Банк» з ОСОБА_2 у розмірі 37 283, 69 грн, яка складається з: 35590,91 грн - сума простроченого боргу; 209,45 грн - сума прострочених процентів; 1483,33 грн - інші штрафні санкції. 
 
Вилучено у ОСОБА_1 зазначений транспортний засіб та передано АТ «Ідея Банк» на період до його реалізації.
 
В іншій частині рішення суду залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 881,50 грн.
 
Короткий зміст доводів касаційної скарги
 
У липні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга  ОСОБА_1 , у якій вона просила рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 
24 лютого 2020 року скасувати, та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
 
Відкриваючи касаційне провадження у цій справі, Верховний Суд врахував, що справа є малозначною в силу пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України, проте касаційна скарга подавалась на підставі підпункту «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки справа має виняткове значення для заявника.
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 20 липня 2020 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу з місцевого суду. 
 
31 липня 2020 року справа надійшла на адресу суду касаційної інстанції. 
 
Нормативно-правове обгрунтування 
 
За змістом частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, суд приходить до висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.
 
При обговоренні доповіді судді-доповідача про проведені підготовчі дії та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про відсутність необхідності виклику у судове засідання учасників справи для надання ними пояснень та про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні). Копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
 
З огляду на те, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, суд інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною п`ятою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , Головний сервісний центр Міністерства внутрішній справ України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Логістік - Транс Сервіс», про звернення стягнення на предмет застави, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року, призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторінза наявними у ній матеріалами.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                     Г. І. Усик
 
І. Ю. Гулейков
 
О. В. Ступак