УХВАЛА
 
03 березня 2021 року
м. Київ
 
справа № 2-3619-2007
провадження № 61-19314св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Червинської М. Є.
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Добропільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02 жовтня 2020 року у складі судді Погрібної Н. М., на постанову Донецького апеляційного суду від 02 грудня 2020 року у складі колегії суддів: Папоян В. В., Агєєва О. В., Космачевської Т. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).
Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області                                       від  02 жовтня 2020 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відмовлено.
Постановою Донецького апеляційного суду від 02 грудня 2020 року ухвалу місцевого суду залишено без змін.
 
У касаційній скарзі, поданій у грудні 2020 року до Верховного Суду,                    ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу місцевого суду та постанову суду апеляційної інстанції, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 16 січня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою в указаній справі та витребувано матеріали цивільної справи.
 
02 лютого 2021 року вказана справа передана на розгляд до Верховного Суду.
 
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
 
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду  в складі п`яти суддів.
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Добропільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02 жовтня 2020 року, на постанову Донецького апеляційного суду від 02 грудня                          2020 року призначити до судового розгляду.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному                           веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                              Є. В. Коротенко
 
          С. Ю. Бурлаков
 
                                                                                                          М. Є. Червинська