ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 234/11220/16-а
адміністративне провадження № К/9901/6873/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єзерова А.А., суддів Кравчука В.М., Стародуба О.П.,
розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу
за касаційною скаргою   ОСОБА_1 
на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2020 (колегія суддів у складі головуючого судді Ястребової Л.В., суддів Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г.)
у справі № 234/11220/16-а 
за позовом ОСОБА_1 
до Управління Пенсійного фонду України у місті Краматорську 
про визнання протиправними дій та рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
I. РУХ СПРАВИ
1.  ОСОБА_1 звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Краматорську Донецької області, в якому просив:
- визнати протиправними дії та рішення відповідача № 50 від 15 липня 2016 року про відмову у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років на підставі довідки Генеральної прокуратури України № 596 від 12 квітня 2016 року з розрахунку 90 % від заробітної плати відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", що діяла станом на 01 жовтня 2003 року;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії за вислугу років згідно з довідкою Генеральної прокуратури України від 12 квітня 2016 року № 596 про заробітну плату, відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у редакції, що діяла станом на 01 жовтня 2003 року з розрахунку 90% від суми місячного заробітку 39 696,14 грн, без обмеження суми пенсійної виплати, а також виплатити різницю в пенсії за останні 12 місяців, починаючи з 06 липня 2015 року.
2. Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 08.08.2016 позов задоволений частково:
- визнано протиправними дії та рішення Управління Пенсійного фонду України в місті Краматорську Донецької області № 50 від 15 липня 2016 року про відмову ОСОБА_1 в здійсненні перерахунку пенсії за вислугою років на підставі довідки Генеральної прокуратури України № 596 від 12 квітня 2016 року з розрахунку 90 % від заробітної плати відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", що діяла станом на 01 жовтня 2003 року.;
- зобов`язано Управління Пенсійного Фонду України в місті Краматорську Донецької області здійснити позивачу перерахунок пенсії за вислугу років згідно з довідкою Генеральної прокуратури України від 12 квітня 2016 року № 596 про заробітну плату, відповідно до статті         50-1 Закону України "Про прокуратуру" у редакції, що діяла станом на 01 жовтня 2003 року, з розрахунку 90 % від суми місячного заробітку, з 18         лютого 2016 року.
3. Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 03.03.2018 скасовано постанову Краматорського міського суду Донецької області від 08.08.2016 у справі №234/11220/16-а та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено в позові.
4.  ОСОБА_1 звернувся до Першого апеляційного адміністративного суду із заявою про перегляд постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 03.03.2018 у справі №№ 234/11220/16-а за виключними обставинами. У заяві позивач просив за результатами перегляду скасувати постанову суду та ухвалити нове судове рішення, яким апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Краматорську Донецької області залишити без задоволення, а постанову Краматорського міського суду Донецької області від 08.08.2016 - без змін.
5. Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2020 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 03.03.2018 у справі № 234/11220/16-а.
6. Вважаючи зазначену ухвалу такою, що постановлена з порушення вимог процесуального закону, позивач подав касаційну скаргу до Верховного Суду, в якій просить скасувати зазначену ухвалу суду апеляційної інстанції.
II. ЗМІСТ ЗАЯВИ ПОЗИВАЧА
7.  ОСОБА_1 звернувся до Першого апеляційного адміністративного суду із заявою про перегляд постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 03.03.2018 у справі №№ 234/11220/16-а. 
8. Обґрунтовуючи заяву позивач зазначав, що рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
9. Оскільки саме визнана неконституційною редакція статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII була підставою для відмови позивачу у задоволенні його позову, останній вважав, що в цьому випадку існують виключні обставини, передбачені статтею 361 КАС України.
III. ОЦІНКА CУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
10. Відмовляючи у задоволенні заяви, суд апеляційної інстанції зазначив, що у даному випадку спірне рішення не може вважатись невиконаним в контексті приписів пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України, оскільки рішення, що набрало законної сили і яким у задоволенні позову відмовлено, не передбачає примусового виконання.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
11. Позивач у своїй касаційній скарзі наголошує, що висновок суду апеляційної інстанції про те, що рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 не впливає на спірні правовідносини є абсолютно безпідставним і прямо суперечить нормам статті 361 КАС України.
12. Окремо звертає увагу, що в цьому випадку дотримані всі обставини, визначені статтею 361 КАС України як підстави для перегляду рішення за виключними обставинами.
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
13. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходить з наступного.
14. Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.
15. Верховний Суд у постанові від 19.02.2021 (справа №808/1628/18, розглянута у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду) сформував правовий висновок щодо практичного застосування положень зазначеної норми КАС України.
16. Так, Суд зазначив: 
«…положення пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України містять імперативний припис, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки за умови, якщо таке рішення суду ще не виконане.
Слід звернути увагу, що словосполучення "ще не виконане", яке вживається у пункті 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачає множинного тлумачення або множинного його розуміння, а також "розширеного тлумачення" про яке зазначено в ухвалі Верховного Суду від 14 травня 2020 року, якою справу №808/1628/18 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. Вказана процесуальна норма має імперативний характер, є чіткою та не може бути застосована інакше ніж це передбачено процесуальним законодавством».
Окремо Суд зазначив: «…не може вважатись невиконаним, в розумінні положень пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду, що набрало законної сили та яким у задоволенні позову відмовлено, оскільки таке рішення не передбачає примусового його виконання».
17. Колегія суддів бере до уваги, що справу на розгляд об`єднаної палати було передано колегією суддів, яка розглядає цю справу; що саме об`єднана палата вирішує питання застосування норми права у разі наміру відступити від висновків суду у складі інших колегій суддів; що Велика Палата Верховного Суду не вбачала виключної правової проблеми у застосуванні пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України (ухвала від 25.03.2020 у справі № 808/1628/18).
18. Зважаючи на вищенаведене, Суд не знаходить підстав для не врахування правового висновку об`єднаної палати у справі, що розглядається.
19. Колегія суддів звертає увагу, що позивач у цій справі просить переглянути за виключними обставинами в порядку статті 361 КАС України судове рішення, яким йому у задоволенні позову відмовлено. З огляду на наведений вище правовий висновок підстави для задоволення заяви позивача в цьому випадку відсутні. 
20. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень і погоджується з висновком суду апеляційної інстанції.
21. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
22. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 343, 356 КАС України, Суд -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року у справі №234/11220/16-а залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                    В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                    О.П. Стародуб